52 AGARDH, LINNÉS LÄRA OM VEXTERNES ARTER. 



sig dem hos Ficus stipulata; de blommande grenaine hafva 

 också sin olika bladform, och hafva fordom beskrifvits som 

 utmärkande en särskild art. 



Hos dioika vexter äro han- och hon-stånden icke sällan 

 så olika, att de väl kunde betraktas såsom typer för olika 

 slägten; de hafva i f ordna tider jemväl sä blifvit ansedda. 

 Icke blott att blommorne . äro olika i det afseendet, att endast 

 ståndare kunna vara utvecklade i den ena blomman, endast 

 pistiller i den andra; eller att ettdera organet har annan form 

 i den masculina, annan i den feminina; äfven blommans yttre 

 delar kunna förete olikheter (Carica), och till och med blom- 

 strets form kan hos de olika könen vara olika (Mercurialis, 

 Coelehogyne). Oaktadt således olikheter förekomma i delar, 

 som i allmänhet lemna vigtiga systematiska karakterer, oaktadt 

 olikheterne i vissa fall kunna till och med vara större än de 

 som skilja sinsemellan familjer i systemet, så satte hvarken 

 Linné ^), eller torde någon annan numera sätta i fråga, att 

 äfven de mest afvikande han- och hon-stånd tillhöra en och 

 samma art, att de äro olika företeelser af ett och samma lif, 

 som torde kunna sägas characteriseradt äfven derigenom, att 

 det utbildar han- och hon-stånd olika. 



Om nu dessa sins emellan så olika individ af samma vext 

 onekligen framkomma från frö, hemtade ifrån samma moder- 

 vext, så lär väl icke kunna bestridas, att de utgöra individuela 

 företeelser, men med olikheter som här hafva en särskild be- 

 tydelse; att de olika individerne komplettera hvarandra i vex- 

 tens lif, och sålunda normalt måste tillhöra artens formkrets. 



Jag har sökt lemna några få exempel på de förändringar 

 i form, som samtidigt, eller successivt, normalt inträda hos 

 vexter af samma slag. De kunna förefalla större eller mindre 

 hos olika arter; plötsligare framträda hos några, och genom 

 de nya delarnes bjertare olikhet vara mera i ögonfallande ; 

 hos andra mera successivt förberedas. Huru stora de i vissa 

 fall ock kunna förekomma, de kunna förvisso dock hvarken 

 betraktas såsom variationer, eller tydas såsom tendenser till 

 bildande af någon ny form. 



De förändringar som inträda vid pubertetsperioden, i det 

 delar framkomma hos vexterne, som tydligen icke hafva någon 



') Uti Philos. Bot. § 270 anmärker Linné, att fordom mycket olika 

 vexter betraktats som olika kön af samma vext ; och jemväl att könen af 

 samma vext blifvit af Raj och Tournefort betraktade såsom olika slägten. 



