78 AGARDH, LINNÉS LÄRA OM VEXTERNES ARTER. 



Det torde, för bedömraandc af denna fråga, i första rum- 

 met böra erindras, att man genom mångas sammanstämmande 

 observationer, anstälda på ett stort antal Fanerogama vexter 

 af de mest olika familjer, tror sig fullkomligt känna den inveck- 

 lade mekanism, som befruktnings-processens normala fullbor- 

 dande förutsätter. Man vet att pollenkornen hafva sina be- 

 stämda former, som kunna vara mycket olika hos olika vexter; 

 att jemväl pistillens vid befruktningen medverkande delar äro 

 hos olika vexter mer eller mindre olika: i stigmats beskaffenhet 

 och läge; i structur, consistens och längd hos den ledande 

 cellväf, som pollenkornets rosteli skall under sin utveckling 

 följa; befruktningspunkten på gemmulan, som rostellens spets 

 måste uppsöka, har hos olika vexter mycket olika lägen; och 

 slutligen torde det väl kunna antagas, att både fovillans beskaf- 

 fenhet och consistensen af de membraner, den skall genom- 

 tränga, hafva på möjligheten af befruktningens fullbordande 

 ett vigtigt inflytande. Redan i dessa förhållanden torde man 

 (inna icke så ringa sannolikhet för antagandet, att befruktning 

 mellan olika vext-arter måste vara både inskränkt inom vissa 

 trän^rre oränser, och relativt till den normala väl äfven mera 

 sällan förekommande. Också äro väl de vextformer, som mera 

 tydligt synas angifva sig såsom hybrider, relativt sällsynta, 

 under det vi i trädgårdar och på sädesfälten se de genom frö 

 årligen framkommande generationerne af nya individer städse 

 återgifva modervextens former, med de små (individuela) modi- 

 ficationer, som hos olika individer kunna förekomma. 



Emedlertid kan det icke förnekas, att hybrider förekomma; 

 med konstens tillhjelp kan till och med lätteligen inom vissa 

 slägten korsning emellan olika arter åstadkommas; under det 

 inom andra alla försök i detta afscende misslyckats ^). I hvad 

 mån åter den förekommer i den fria naturen, och hvilket infly- 

 tande den der kan äga på formernes mångfaldigande, derom 

 kunna mycket olika uppfattningar spåras hos författarne. 



De båda med afscende på bastard-bildning inom vextriket 

 främste auctoriteterne, Kölreuter och Gärtner, skrefvo sina 

 berömda arbeten utan kännedom om den complicerade meka- 

 nism, som tjenar för befruktningens normala fullgörande hos 



') Hos D. Muller heter det: många genera t. ex. Amaryllider, Fuch- 

 sier, Calceolarier, Pelargonier, Cacteer ra. fl. hafva stor benägenhet till kors- 

 ning; hos andra, t. ex. Reseda alha och B. odorata, har den ännu ej lyckats. 



