116 ACtARDH, LINNÉS LÄRA OM VEXTERNES ARTER. 



föro;äfVes eftersökte desamma på aftonen; men att blommorna 

 följande dag åter voro synlige. En nogare undersökning om 

 aftonen visade då att de förkomna blommorne befunnos dolda af 

 de på egendomligt sätt sammanslutna bladen, deraf det ena lika- 

 som ett tak låg öfver de andra. Hos Cassia intogo de sofvandc 

 bladen sin egendomliga ställning genom att sjelfmant böja sig 

 pa. ett sätt, som man om dagen med konst knapt kan åstad- 

 komma utan bladets sönderslitning. Huru olika dessa bladställ- 

 ningar kunna förekomma, så lämpa de sig väl att aftora den på 

 bladets vta bildade daggen, hvilket också af Linné om Hcra an- 

 tvdes. Och denna tydning står väl tillsammans med bladställnin- 

 gens förändringar vid de tider, då daggen bildas och då den upphör. 

 Det torde nemligen icke kunna betviflas, att daggbildningen 

 utoör en kanske alltför mvcket obeaktad factor för vexterncs lif, 



o 



serdeles på Aassa ställen (i alpinska trakter, och kanske mest 

 i varmare länder, der regn mera sällan förekommer). När man 

 hos vissa vexter, t. ex. en Funkia, ser huru bladets »nerver>., 

 hvilka bilda mindre rännor på bladets öfre yta, alla utmynna 

 i den stora ränna, hvilken från medelnerven fortsattes på blad- 

 stjelkens inre sida till den axila knopp, hvarifrån bladen utgå, 

 sä frestas man antaga att hela denna anordning tillkommit för 

 vattnets afledning till bestämdt ställe. Hos Ravenala ( Farbre 

 du Voyageiir>^) sluter sig en liknande ränna tillhopa till en 

 rörformig vattenreservoir, som städse innehåller drickbart vat- 

 ten; och hos flera Bromeliaceer ser man de till rännor formade 

 bladens nedre delar ofta fylda med vatten. Liknande anord- 

 ningar påträffas hos mänga andra vexter, och man kunde lätt 

 nog tro att regn och dagg för bestämdt ändamål föras ned till 

 bladens axiller, som äro utgångspunkten för nya knoppar.^) 

 Hos TillaiuUia usneoides, som är omtalad för att kimna lefva till 

 och med upphängd på ett jernstaket (på de Vestindiska öarne), 

 försvinna rötterne tidigt, men hela vexten är beklädd med egen- 

 domligt bildade fjäll, hvilka utomordentligt lätt uppsupa vatten, 

 som derifrån, jemte deri uppl()sta ämnen, ingå i bladväfnaden. 

 Framför alla andra vextlifvets företeelser synas mig de 

 som pa ett eller annat sätt stå i samband med artens fort- 

 plantning genom egna, uteslutande för detta ändamål danade 

 organer kunna förtjena uppmärksamhet. Det torde väl kunna 



') Uti en afhandling {Dir Anpaasiuif/en der Pfanzcn an Ihgcn uiM 

 Tkan) af Doc. Lundström, i;edogöres för flera olika &lag af anordningar, till 

 bvilka jag här endast skall hänvisa. 



