118 AGARDH, LINNÉS LÄKA OM VEXTERNES AKTER. 



insekten måste, för att åtkomma nectarn, nödvändigt beröra 

 såväl ståndare som pistiller, och sålunda på ett eller annat 

 sätt bidraga till pollens öfverförande till stigmat. Sprengcl 

 skilj de således noga emellan saftblommor och sådane som sak- 

 nade nectarier; han hade jemväl anmärkt, att vissa blommor 

 hade utseende af att vara saftblommor, men likväl saknade- 

 nectar-afsöndring, hvilkeu dock laos dessa stundom ersattes af 

 annan inrättning. Sprengel trodde sig vidare hafva observerat 

 att sjelfva blommans teckning med sina olika färger hade sin 

 betydelse, att den likasom för insekten angaf sättet, huru den 

 på blomman borde placera sig, hvarigcnom dess dubbla upp- 

 gift också bäst tillgodosågs. Han visade, att jemväl bland de 

 hermaphrodita blommorne ståndarnes öppnande i vissa blommor 

 icke inföll samtidigt med den i samma blomma varande pi- 

 stillens mogenhet för befruktningen; att följaktligen pistillen 

 i en blomma måste befruktas af pollen ifrån en annan; och 

 att i sådane fall det vore insekternes uppgift, att vara öfver- 

 förare af pollen ifrån den ena blomman till den andra. Det 

 kan icke hiir vara platsen att anföra särskilda observationer, 

 för hvilka Sprengel i detalj redogör. Ofverallt i hans om- 

 fattande arbete framskymtar åsigten att hvarje, och äfven den 

 till utseendet obetydligaste egendomlighet i blommans structur 

 har sitt bestämda ändamål. Sprengels observationer hafva i 

 nyare tid blifvit af flera fullföljde. 



På den tid Sprengel gjorde sina observationer hade man 

 ingen aning om pollenets utbildning och olika former hos 

 olika vexter, lika litet som man kände pistillens inre structur 

 och den ledande cellväfvens tillvaro och utsträckning — olik- 

 heter, hvarigcnom andra modificationcr i foecundationcns full- 

 görande uppstå hos olika vexter. 



Och det är icke nog med de egendomligheter, som före- 

 komma i olika blommor och de vid foecundationen egentligen 

 fungerande organerne; de utgöra i många fall endast en del 

 af de anordningar, som stå i samband med foecundationen. 

 Om hos de dioika vexterne de fungerande organerne utbildas 

 på särskildta individer, så kunde det nästan sägas, att dessa 

 individer redan från sin första tillkomst voro danade för sin 

 uppgift. Man har observerat att hos Palmer, hvilkas öfre 

 stamdel blifvit på längden genomskuren, blomster funnits an- 

 lagda icke blott för de närmaste åren, utan till och med de, 

 som skolat framkomma på 7:de året derefter, funnits i anlag. 



