124 AGARDH, LINNÉS LÄRA OM VEXTERNES ARTER. 



form (Medicago-aTteme). ]Men, utom de för diagnostiken valde 

 charactererne, sökte han äfven angifva både biologiska egen- 

 domligheter och de yttre förhållanden, nnder hvilka vexten 

 lefde. Uti den Skånska resan yttras (p. 100): »Skugga for- 

 dras af många vextcr så oumgängeligt, som andra önska öppet 

 fält. De örter som viixa i skuggan blomma alla mestadelen 

 om vårtiden, bevaras genom de tätt växande löfträn från solens 

 brännande hetta och om hösten äfven skyggas ifrån frost; så 

 att skuo-o-örterne rätt så snart brännas af de kalla höstnätter 

 som någonsin de indianske vexter, det jag med förundran sett 

 i Upsala trädgård äfven på Lappska örten lerja (Sonchus al- 

 pinus) och andra. I skuggan under de täta och löfrika trän 

 blir alltid en lös mylla, som jämt hålles i sin fuktighet, hvil- 

 ket till största delen härrörer af de myckna löfven, som årligen 

 nedfalla, täcka jorden att hon ej får evaporera, hvarigenom 

 sker att andra örter förqväfvas, då skuggörterne här allenast 



och endast trifvas» . Linné redogör också (i Flora Svecica) 



mera omständligt för de yttre locala förhållanden, under hvilka 

 hvarje art förekommer, jemte det han redogör för dess \\t- 

 bredning; o. s. v. äfvensom för af honom anmärkte biologiska 

 förhållanden. Han antog för visso att dessa biologiska egen- 

 domligheter tillhörde arten, att de bidrogo att characterisera 

 den, ehuru han icke använde dem i diagnoserne. 



Jao- har i det föresående sökt visa, att man hos många 

 vexter tydligt nog kan spåra, att de blifvit danade för att 

 lefva på särskilda localer, under olika yttre förhållanden, der 

 det måste antagas att lifvets functioner fullgöras i någon mån 

 på olika sätt. Det är ofta vexter af olika familjer, som lefva 

 jemte hvarandra på dessa särskilda localer, likasom de af Linné 

 uppräknade skuggvexterne tillhöra olika familjer. Om så är 

 förhållandet, så följer väl att localens egendomlighet icke in- 

 verkar på fortplantningsorganernas beskaifeuhet, hvarefter både 

 slägten och systemets högre grupper bestämmas. Lobelia Dort- 

 manna har characteren af en Lobelia, fastän den lefver på 

 annat sätt än många andra Lobelier. Den nordiska Nigritella- 

 arten antages vara samma art, som förekommer på södra Tysk- 

 lands alpinska ängar; om befruktningen hos den försiggår med 

 tillhjelp af insekter, så är det väl dock möjligt, att det är 

 andra arter som biträda, ehuru befruktnings-organerne på de 

 olika localerne äro desamma. Om i den täta löfskogen vissa 

 vexter trifvas, under det andra der skulle förqväfvas så tyder 



