BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 12. 125 



väl detta på effendomlig-heter som äro o-emensamma för skufifo;- 

 vexterne, och som väl äfven kunna anses antydda genom deras 

 habitiicla olikheter från andra arter af de slägten, som de 

 tillhöra. 



Under benämningen saftplantor (Succulenta) sammanfattar 

 man ofta vexter af mvcket olika familjer, som, ehuru vexande 

 pä de torraste och regnfattigaste localer, likaväl utmärka sig 

 genom sin stora saftrikedom. Cacteerne, som väl alla kunna 

 sägas tillhöra dessa vexter, förekomma nästan uteslutande inom 

 det tropiska Amerika, (i största antal i Mexiko och Södra 

 Amerika). Linné kände deraf några och tjugo arter; 1822 npp- 

 gaf Schouw deras antal till 40 — 50; och nu iippgifver man 

 ända till 1000 arter. Denna stora mängd arter synas danade 

 efter några få typer, i det några stå upprätta som pelare, 

 andra greniga som kandelabrar, andra mclonlika; många med 

 väldiga dimensioner; Opuntierne äro ledade, andra äro kry- 

 pande eller uppstigande vid något stöd ; de flesta äro mer eller 

 mindre taggiga, taggarne knippevis utgående från utstående 

 kanter, ribbor eller koniska upphöjningar; endast Fereskia- 

 arterne hafva bladlika delar och äfven dessa äro köttiga. 

 Blommorne äro hos olika slägten af familjen i viss mån olika, 

 juen lätt nog skiljda till character från alla andra familjer. 

 Närmast komma Mesembri/anthemuin-foYmcvnt', hvilka i stort 

 antal (300 arter) förekomma i Afrika, hufvudsakligen i dess 

 södra del, (derifrån man jemväl uppgifver en art af Rhipsalis 

 (Cactus-form). Få landskap, säger Humboldt, göra på främ- 

 lingen större intryck än dessa torra slätter, tätt betäckta 

 med sina egendomliga cactus-former. Af den gamla verldens 

 continentcr är det endast Afrika, som har några motsvarande 

 former, arter af Euphorbia och Cacalia, som kunna sägas 

 representera den nya verldens Cacteer. 



Den redan af Humboldt antydda likheten med Euphorbier 

 torde väl kunna förekomma förvånande för dem, som endast 

 känna detta stora slägtes Europeiska former. Men man odlar 

 numera i vexthusen talrika arter af Euphorbia, som stundom 

 äro så lika vissa Cactus-former, att man har svårt att skilja 

 dem före blomningen; men blommorne visa sig så fullkomligt 

 öfverensstämma med de vanliga Euphorbierne, att äfven nu- 

 tiden sammanför dem inom samma släo-te. Likasom hos Cac- 

 teernc gifves det både pelarlika och kandelaberlika, melon- 

 formade och Opuntiaelika, krypande och trådlika former, ofta 



