128 AGARDH, LINNÉS LÄRA OM VEXTERNES ARTER. 



tade former och hos arter, som icke stå i något slugtskapsför- 

 hållande till hvarandra, och hvilken betydelse för systemet dessa 

 likheter (i olika gradationer) kunde äga. Linnés hvpothes sökte 

 förklaringen för likheten emellan arter af samma slägte nti 

 antagna korsningar mellan samma modervext och olika fäder. 

 Och Darwin fann förklaringen i en vextens förmåga af varie- 

 ring, och ett successivt bortfallande af mellanformer, hvarige- 

 nom alla de gradationer i likheter och olikheter, som svnas 

 genomgå hela systemet skulle uppkomma. För min del har 

 ias; våsfat tro, att man icke har befoo-cnhct att tillo-ripa. dessa 

 förklaringar, som enligt min uppfattning tillbakavisas af i na- 

 turen förekommande förhållanden: de likheter och oTadationer 

 af likheter, som vi påträffa i naturen, synas mig nödvändigtvis 

 skola uppstå, till följe af olika vcxtcrs daning för olika ända- 

 mål. Grundar man (med Linné) både slägten och det natur- 

 liga systemets högre grupper på öfverensstämmelser i de delar, 

 som afse fortplantningen; men arterne inom de sålunda gifna 

 grupperne på öfverensstämmelser i de delar, som afse nutritio- 

 nen, så torde det ligffa i sielfva svstemcts mekanism, att de 

 många synbara likheter och olikheter af olika slag och i olika 

 gradationer, som man öfverallt påträffar i det natiirliga syste- 

 met, måste uppkomma. Likasom det gifves olikheter, som 

 endast antyda olika åldrar och olika kön, så gifves det sär- 

 skilda karakterer för arterne, och särskilda för släo-tena. Släjxt- 

 karakteren kan stå fast oförändrad, utan afseende på de större 

 eller mindre olikheter, som förekomma emellan slägtets arter. 

 Om arter af olika slägten blifvit danade för att lefva under 

 samma eller snarlika förhållanden, så skola dessa i många fall 

 sannolikt sätta sin liknande prägel på arterne, huru olika samma 

 vexter kunna vara i de delar, som bestämma dess slägtskap 

 och plats i systemet. 



Uti den stora, i många afseenden oändligt skiftande grupp 

 af vexter, som sammanfattas under namn af Phanerogamer, 

 öfverensstämma alla deruti, att hos dem fortplantningen för- 

 siggår på annat sätt än hos de grupper, som länge samman- 

 fattades under namn af Cryptogamer. Skulle man ock kunna 

 uppspåra en Phanerogam vext, som i andra afseenden huru 

 mycket som helst närmade sig en Cryptogam, det borde dock 

 icke kunna ifrågasättas, att den utgjorde en medlande länk 

 emellan båda, så vidt fortplantningen hos den fullgjordes på 

 samma sätt som hos andra Phanerogamer. Cryptogaraerne 



