130 AGARDH, LINNÉS LÄKA OM VEXTERNES ARTER. 



naturforskningen redogör allt nogare för organismernes yttre 

 och inre byggnad; för deras utvecklings ordning och succes- 

 siva förändringar; den har lyckats finna förklaringen för inånga 

 lifvets fenomen, och den har uppdagat många af de medel, 

 hvaraf lifvet betjenar sig för utförandet af sina skapelser; 

 men har den väl dermed lyckats tyda sjelfva lifvets väsende? 

 Ofver sättet huru organismerne tillkommit, huru vid ska- 

 pelseakterne tillgått, hafva olika hypotheser blifvit framstälde. 

 En af nutidens tongifvande naturforskare har redogjort för och 

 karakteriserat några af de olika hypotheserne derom på föl- 

 jande sätt: 



Några tro att organismerne tillkommit i utbildadt 

 tillstånd: det är Undret i ursprunglig och naiv form. 

 Oken uttalade hypothesen, att icke blott de lägsta djuren 

 uppkommit i tillstånd af ägg, utan äfven att de högre 

 uppstått såsom kolossala iigg, ur hvilkas skal de såsom 

 fullt utbildade framkrupit: det är Undret i bizarr och 

 anstötlig form. 



Åter andra låta organismerne hafva tillkommit såsom 

 foster: det är Undret i blyg form, som söker undandraga 

 sig närgångna blickar. Asigten må hafva värde i deras 

 ögon, hvilka söka undvika antagandet af ett öfvernatur- 

 ligt ingripande, i plumpare form, och heldre förlägga det 

 till regioner, dit föreställningen mindre följer med och 

 ser mindre klart. 



Sträfvandet för våra dagars naturforskning är tydligt nog, 

 att borttaga Undret i hvarje form. Linnés hypothes om ar- 

 ternes tillkomst var väl endast ett misslyckadt försök, gående 

 i denna riktning; och en och annan naturforskare torde väl 

 iinnu iinnas, som anser Darwinismens antaganden knappast 

 vara något mera. 



Huruvida det skall lyckas naturforskningen att borttaga 

 Undret i hvarje form, torde vara förmätet att vilja förutsäga. 

 Visst är, att naturen ännu torde visa sig vara full af Under, 

 så snart man gör något försök att förklara det inneboende 

 lifvets uppkomst och väsende. 



Menniskan har ifrån sin första tillkomst på jorden intill 

 den tid som nii är, under »kampen för tillvaron» förändrat 

 sin ställning till en förundransvärd grad. Hon hade i begyn- 

 nelsen få bchof, och de tillfredsstäldes med mycket enkla me- 

 del; hon kiinner nu en mångfald af behof, för hvars tillfreds- 



