BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 13. 13 



1) För bestämningarna N:o 1 — 3, 5 — 7 och 9, 

 o-jorda på ytvatten af temp. högre än +2% är medel- 

 talet... 11,4 8 6. 



2) För bestämningarna N:o 4, 8, 10 och 11, gjorda 



på djupvatten af temp. högre än + ^°, är medeltalet.. 11,488. 



3) För bestämningarna N:o 12 — 15, 19, 21 och 

 22, gjorda på ytvatten, som tagits hland drifts, är me- 

 deltalet 11,49 9. 



4) För bestämningarna N:o 16 — 18, 20 och 23, 

 gjorda på djnpvatten, som tagits under ishetächt yta., är 

 medeltalet 11,4 8 2. 



Skilnaden mellan de två första af dessa medeltal är så 

 obetydlig, att den kan lemnas utan afseende. Deremot är me- 

 deltalet för grupp 3 jemförelsevis högt, under det att mot- 

 satta förhållandet tyckes ega rum med grupp 4. Att skilna- 

 den mellan dessa båda sista medeltal bör hafva en viss tro- 

 värdighet, synes mig framgå deraf, att medelfelet för hvarje 

 enkel bestämning knappast kan sättas högre än +0,oi.5. 



Det bör framhållas att medeltalet för de ytvatten, som tagits 

 bland drifis, är det högsta af alla. Fem af de sju bestämnin- 

 gar, som ligga till grund för detta medeltal, äro gjorda på 

 vatten från den ostgrönländska polarströmrnen. Det bör na- 

 turligen ej väcka någon förvåning, att man finner en hög re- 

 lativ svafvelsyrehalt i den sydligare delen af denna ström, der 

 åtminstone under sommaren massor af is smältas. 



De differenser i värdena på ^' — , hvilka legat till grund 



för ofvanstående tillämpning på hafsvattnet af Prof. Petters- 

 sons åsigter om hafsisen, torde i mångas ögon vara alltför 

 obetydliga. Jag ansåg dem först också sjelf alldeles värde- 

 lösa. Men såsom det följande torde visa, har man knappast 

 rätt att vänta sig större. 



Differensernas storlek är naturligen beroende på den större 

 eller mindre halten af svafvelsyra i isvattnet. Att af förhan- 

 denvarande isvattcnanalyser uppställa något antagligt medetal, 

 torde vara omöjligt. Men utan tvifvel äro de ismassor, som 

 ligga packade i den ostgrönländska polarströmmen, att anse så- 

 som gammal hafsis. De kunna följaktligen (enligt Pettersson) 

 ej hafva någon synnerligen hög klorhalt (0,oi 5 — 0,ooi proc. 



