BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 13. 17 



ferisk luft. Af detta vatten har han derpå enligt Jacobsens 

 metod kokat en viss mängd samt insmält och analyserat den 

 urkokade gasen. — Dittmar har försökt flera sätt, i början 

 med ringa framgång. Han har likväl i hufvudsak arbetat iden- 

 tiskt med ToRNÖE. Den väsendtligaste skilnaden torde vara, 

 att han vid nrkokningen användt en vigtig förbättring af den 

 Jacobsenska apparaten. 



A ena sidan talar den omständigheten, att Dittmar i all- 

 mänhet funnit högre värden än Bunsen och TornÖe, för rik- 

 tigheten af hans bestämningar. Men å andra sidan har man 

 två observatörer, hvilkas resultat, jemfördt med Dittmars, gå 

 i ungefär samma led, och af dessa är den ena en man, hvars 

 undersökningar på detta område hafva ett nästan klassiskt 

 anseende. Kort sagdt: när jag befann mig i valet mellan 

 Tornöes och Dittmars uppgifter, kunde jag ej besluta mig 

 för, hvilkendera jag skulle mest lita på. Jag beslöt derföre 

 att sjelf pröfva, hvilken den trovärdigaste kunde vara. Men 

 ju mer jag kom in i kritiken af BuNSENS, Dittmars och Tornöes 

 bestämningar, desto mera blef jag öfvertygad om, att hela 

 denna fråga kunde tarfva en revision. Bland annat trodde jag 

 mig finna nödvändigheten af att undersöka icke blott tem- 

 peraturens, utan äfven salthaltens inverkan på qväfvemängden. 



De absorptionsförsök, för hvilka jag här vill redogöra, 

 öfverensstämma m.ed Tornöes och Dittmars nästan endast 

 genom sin analytiska karakter. De närmare omstöndigheterna 

 vid experimenten voro följande : 



De vatten, som vid försöken användes, vore destilleradt 

 vatten 'samt hafsvatten af salthalterna 1,7 7 84, 2,65 80 samt 

 3,5 126 proc. Dessa salthalter förhålla sig till hvarandra un- 

 gefär såsom 2:3:4. 



För urkokningen af gasen ur vätskan användes den ap- 

 parat, som är afbildad på taflorna 3 och 4 och beskrifven i 

 den fjerde afdelningen (sid. 50) af denna uppsats. Absorptionen 

 af luften företogs i sjelfva urkokningsballongen (B), hvadan 

 således all minskning eller ökning af den absorberade luft- 

 qvantiteten genom vätskans förflyttning från ett kärl till ett 

 annat fullständigt undveks. 



Under absorptionen befann sig ballongen nedsänkt i ett 

 temligen stort vattenbad (af 5 — 6 liters rymd), hvars tempe- 

 ratur' hölls konstant. Vattenbadet var af glas, dess väggar 

 voro väl isolerade genom flera lager af papp och bomullsvadd, 



2 



