BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 13. 21 



Qväfvemäiigdens variation med salthalten vid temp. 0°, + 10° 

 och +20' kan uttryckas genom följande interpolationsformler. 



Vid uträkningen af dessa formler har jag undantagit bestcäm- 

 ningarna för vattnet c, hvilka icke såsom de öfriga äro af flera 

 enkla observationer beräknade medeltal. För detta vatten (salt- 

 halten = 2,6 5 8 proc.) gifva formlerna följande qväfvemängder: 



Temp. 



O' 

 + 10' 



+ 20' 



Beräknad 

 qväfveraängd. 



15,702 



12,710 



10,7 4 5 



Observerad 

 qväfvemängd. 



15,7 3 2 



12,729 



10,750. 



I likhet med ofvanstående formler för qväfvemängdens 

 beroende af salthalten kunna naturligen äfven formler beräk- 

 nas för temperaturens inverkan. En sådan för destilleradt 

 vatten gällande, ur observationerna direkt utletad formel skulle 

 hafva utseendet: 



N = 19,139 — 0,4 7 35 .t + 0,0074 . t'-. 



Vid några kalkyleringar med denna formel kom jag snart 

 under fund med ett fel, som den hade: den är fullkomligt 

 oduglig för extrapolation till och med för temperaturer, som 

 endast äro obetydligt högre än + 20°, emedan den tredje ter- 

 men växer alltför raskt. Från och med en temp. nära +40° 

 ger formeln en med temperaturen växande qväfvehalt. 



]\Ien om man gör det antagandet, att qväfvemängden vid 

 100' är O c. c, samt beräknar en ny formel med en fjerde 

 term, erhåller man 



N — 19,139 — 0,48616 .t + 0,00 9 30 1 .t' — 0,00006353 . t^, 



hvilkeu för temperaturer öfver 20° ger temligeu sannolika 



värden och för temperaturer mellan O' och 20° värden, nästan 



identiska med dem, som den första formeln gifver. 



Med tillhjelp af formlerna N:o 1, 2 och 3 samt med ofvan- 



nämnda antagande ^) har jag för salthalterna O, 1, 2, 3 och 3,5 



') Detta antagande stöder sig ej på någon observation. Men äfven ett 

 temligen stort fel (t. ex. 2 — 3 c. c.) i det samma är af föga betydelse, 

 om formeln ej begagnas för högre temperaturer än + 25' — 30°. 



