BIIIANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 13. 33 



För kolsyrans utdrifniug ur hafsvattuet brukade han göra 

 detta surt med utspädd svafvelsyra af en viss lialt, koka det 

 i en ström af kolsyrefri luft, leda gaserna genom ett kylrör 

 för kondensering af möjligen bildade saltsyreångor och till sist 

 absorbera den frigjorda kolsyran genom barytlösning. Vid 

 återtitrering med natronlut på det surgjorda hafsvattnet och 

 med oxalsyra på barytvattnet erhöll hau: l:o) den »neutral- 

 Inmdna» kolsyrans mängd och 2:o) hela kol syrehalten. Skil- 

 uaden mellan dessa båda qvantiteter var den »surt bundna» 

 kolsyran. Alla TornÖes bestämningar äro gjorda på prof, 

 som förvarats i flaskor under en längre eller kortare tid. 



ToENÖE fann i medeltal för det norska nordhafvets vatten 

 0,097 gr. CO.j per liter, hvaraf'0,053 gr. skulle vara neutral- 

 bunden kolsyra. De återstående 0,044 gr. kunna ej existera 

 såsom fri gas, utan måste vara surt bundna. Det är öfver- 

 hufvud taget — anser han — ej möjligt, att någon fri kol- 

 svra finnes i hafsvattnet, så snart det karbonat, som förekom- 

 mer, ej är ett fullständigt bikarbonat. Han är tydligen af den 

 åsigten, att hafsvattnet ej är fullt mättadt med kolsyra. 



En kort tid efter det att TornÖes afhandling utkom, fram- 

 stälde ScHLOESiNG ^) frågan om orsakerna till de ringa variatio- 

 tionerua i luftens kolsyrehalt. Han sätter dem i innerligt 

 samband med kolsyrans förekomstsätt i hafvet. I ett under- 

 sökt prof från la Manche hade han funnit 0,09 8 3 gr. kolsyra 

 per liter och en qvantitet af disponibel bas, eqvivalent med 

 0,09 93 gr. SO3. Förhållandet mellan kolsyrans eqvivalent och 



])asens är ^7^, hvaraf han drog den slutsatsen, att kolsyran 



till största delen är bunden såsom bikarbonat. Schloesing kom 

 sålunda till ungefär samma resultat, som Tornöe kort förut 

 kommit till. 



Schloesing hade i en föregående afhandling -) visat, att, 

 om man har kolsyrad kalk i ett kärl med rent vatten samt en 

 kolsyrehaltig atmosfer i beröring med dess yta, så är den 

 mängd af bikarbonat, som går i lösningen, beroende af kol- 

 syrans tension i den ofvanstående gasblandningen. Af kol- 

 syrans förekomstsätt i hafsvattnet sluter han nii, att det måste 

 vara ett tillstånd af jemnvigt mellan kolsyran i luften och 



') Comptes Rendus 1880, 1. 90, sid. 410. Sur la Constance de la propor- 

 tion d'acide carbonique dans Tair par Th. Schloesing, 



^) Comptes Rendus 1872. 1, 74, s. 1553. Sur la dissolution du carbonate 

 de chaux par Tacide carbonique par Th. Schloesing. 



3 



