40 AXEL HAMBERG, HYDROGRAFISK-KEMISKA IAKTTAGELSER. 



jag var sysselsatt med dessa experiment, kände jag ännu ej 

 de ScHLOESiNGSKA idcerua ^) kanske mest för deras fullkomligt 

 meterologiska karakter. Xu må experimentet 3 vara ett prak- 

 tiskt bevis på riktigheten af Schloesings åsigt. 



De försök, som ofvan omtalats, kunna naturligen ej hafva 

 något qvantitativt värde, emedan luften i ett rum, der flera 

 menniskor vistas, dels med afseende på sin kolsyrehalt är 

 mycket variabel, dels mycket kolsyrerikare än den i det fria, 

 öfver hafvets yta förekommande atmosferen. Jag beslöt der- 

 före att upprepa absorptionsförsöken med ren luft, som hem- 

 tades från en fri och öppen plats. 



Till att börja med ämnade jag då vid hvarje absorption 

 undersöka kolsyrehalten i den luft, som inleddes, men denna 

 plan blef snart öfvergifven, emedan jag med till buds stående 

 medel ej mäktade åstadkomma så noggranna kolsyre bestäm- 

 ningar, att ej de analytiska felen betydligt öfverstego de an- 

 tagliga variationerna. Jag öfvertygades emellertid genom dessa 

 iakttagelser, att den luft, som användes, var af en tillräckligt 

 låg kolsyrehalt ^) för att kunna kallas ren atmosferisk luft. 

 Såsom ScHULZE, Reizet ^), Muntz & Aubin ^) hafva visat, äro 

 variationerna i atmosferens kolsyrehalt ganska obetydliga, och 

 jag trodde dem vara tillräckligt små för att i detta fall kunna 

 lemnas utan afseende. 



Hvad nu beträffar sjelfva absorptionerna, så gjordes de 

 samtidigt med och på samma sätt som de i föregående kapitel 

 omtalade bestämningarne på qväfgasens absorptionskoefficienter 

 (se sid. 17). Det torde derföre vara onödigt att här upprepa 

 det använda förfaringssättet *). 



Såsom nyss är nämndt, trodde jag, att de små variatio- 

 nerna i luftens kolsyrehalt skulle vara utan betydelse för kol- 

 syran i hafsvattnet. Jag beslöt derföre att endast egna tem- 

 peraturens inflytande någon uppmärksamhet och erhöll dervid 

 de resultat, som återfinnas i nedanstående tabell. 



') Se sid. 33. 



-) De funna värdena lågo omkring 0,027 vol. proc. 



3) Ann. Chira. Phys. Ser. 5. Tom. 26. 1882. 



■•) Till den nämnda beskrifningen fordras kanske följande tillägg: 



Xär samma vatten användes såväl till qväfgas som kolsyrebe- 



bestämning tillsattes efter absorptionens slut, men före urkokningen 



0,2 c. c. svafvelsyra af en lösning, som höll omkring 7 procent H2SO4. 



Lösningens temperatur iakttogs, och doraf beräknades en lämplig 



korrektion för den absorberade qväfvemängden. 



