46 AXEL HAMBERG, HYDROGRAFISK-KEMISKA lAKTTALGESER. 



Luftens kolsyra ger i första hand anledning till i hafs- 

 vattuet fysiskt absorberad kolsyra. En del af denna bindes 

 omedelbart derpå af hafsvattnets fria alkali till karbonat och 

 bikarbonat. ^Minskningen i den fria kolsyran ersattes i nästa 

 ögonblick af ny ur atmosferen fysiskt absorberad kolsyra, 

 hvilken bildar sig en ny mängd karbonat och bikarbonat. Så 

 fortgår reaktionen steg för steg, det fria alkalit blir med af- 

 tagande hastighet allt mindre, karbonaten och den fria kolsyran 

 allt större. Till sist inträder ett jemvigtstillstånd, i hvilket 



1) den fysiskt absorberade kolsyran fullkomligt motsvarar 

 vattnets temperatur och kolsyrans partialtryck i atmosferen; 



2) förhållandet mellan hafsvattnets fria alkali och den fy- 

 siskt absorberade kolsyran är sådant, att inga vidare moleky- 

 ler karbonat och bikarbonat kunna uppkomma. 



De i tab. på sid. 44 upptagna bestämningarna, som grunda 

 sig på absorptionsförsök med tillräcklig varaktighet för att 

 kunna visa förhållandena i jeravigtstillståndet, vill jag i det 

 följande (se tabellen på nästa sida) uppställa i öfverensstäm- 

 melse med denna uppfattning. 



Hvad nu siffrorna i de olika koluiimerna beträffar, så är: 



a = den temperatur, vid hvilken vattnet mättades med at- 

 mosferisk luft af vanlig kolsyrehalt. 



^':? = den sign., under hvilken vattnet upptages i tab. påsid.44. 



y = vattnets klorhalt, experimentelt bestämd; 



(5 = en mot (det fria alkalit och mot) de baser, som binda 

 kolsyran, eqvivalent mängd neutralbunden kolsyra. 



i = den totalmängd kolsyra, som vattnet vid temperaturen 

 a och kolsyretensionen x förmår vipptaga. i är experimentelt 

 bestämd. 



X = den vid absorptionerna använda luftens kolsyrehalt, 

 hvilken har antagits vara oföränderlig. 



iy — den mängd fri kolsyra, som hafsvatten förmår fysiskt 

 absorbera, om temperaturen är a, klorhalten / och luftens 

 klorsyrehalt /.. Emedan hafssaltets inverkan på vattens fysiska 

 absorption af kolsyra icke är känd, har jag tillnärmelsevis be- 

 räknat qvantiterna i} med tillhjelp af Bunsens undersökningar 

 öfver rent vattens och Setschenows^) öfver saltlösningars för- 

 måga att absorbera kolsyra -). 



1) Mem. Akad. Se. St. Petersburg. Ser. VII. Tom. XXII, N:o 6. 



2) Med afseende på tillförlitligheten af dessa beräkningar är jag pligtig 

 att nämna följande: 1) Salthalten har jag antagit uteslutande be- 



