48 AXEL HAMBERG, UVUROGRAFIbK-KEMISKA IAKTTAGELSER. 



Om man utspäder 500 c. c. af detta hafsvatten med absolut 

 rent vatten (fritt från hvarje absorberad gas) till 1000 c. c, så 

 har detta nya vatten (c) i utspädningsögonblicket 



^ = ','2 . 0,000 7.1 = 0,00038 

 ■q = 1/2 . 0,08618 = 0,04309 

 g = 1/2 . 0,00988 = 0,00494 

 I = '/2 .0,09 681 = 0,0484 1. 



Förhållandet mellan de olika inom reaktionssferen uppträdande 

 molekylerna bör i förstone vara ungefär sådant som i det ur- 

 sprungliga vattnet. Men om kommunikationen med luften 

 är fri, och om temperaturen och trycket är konstant, så sträf- 

 var detta utspädda vatten redan från första ögonblicket att 

 följa den fysiska absorptionens lagar. Liksom det söker att 

 ungefär fördubbla sin fysiskt absorberade qväfgas- och syrgas- 

 mängd, så vill det äfven göra med sin fria fysiskt absorberade 

 kolsyremängd. ^ = \/o . 0,ooo7 5 öfvergår så småningom i ^ = 

 0,000 8 2. Men denna höjning i den fria kolsyrans massa relativt 

 till alkaliniteten förändrar den ursjyrungliga jemnvigten och tvin- 

 gar ett visst antal molekyler enkelt karbonat att öfvergå i bi- 

 karbonat för att jemnvigt åter må inträda. I det slutliga jemn- 

 vigtstillståndet är (enligt observation på vattnet c) 



^ = 0,00038 + 0,00044 = 0,00082 

 rj — 0,04309 4- 0,00455 — 0,04764 

 g = 0,00494 — 0,00228 = 0,00266 



L — 



0,05112. 



Totalmängden kolsyra, som i utspädningsögonblicket var t = 

 0,04841, har på detta sätt stigit till i = 0,o5ii2. 



Man torde kunna uttala verkningarna af utspädningen i 

 följande allmänna sats: 



Om förhållandet mellan den fria kolsyran och alkalinitetet 

 {d"- ö) växer, så växer förhållandet mellan molekyler surt kar- 

 bonat och molekyler neutralt karbonat {rj:g); af dessa båda or- 

 saker följer, att äfven den relativa totalmängen kolsyra (l : d) 

 växer. 



Denna regel är den hufvudsakliga förklaringsgrunden till 

 alla vexlingar i hafsvattnets kolsyrehalt. 



