BIHANG TILL K. sv. VET. AK.Vl). HANDL. liANOlO. X:0 13. 49 



Såsom bekant har Schloesino uttalat den åsigtcn, att hafs- 

 vattuots kolsyrehalt är beroende af kolsyrans partialtryck i 

 atmosferen, och denna sats har af mig blifvit praktiskt bevi- 

 sad (se sid. 39). 



Partialtryckets inverkan förklaras på samma sätt som ut- 

 spädningens inverkan: 



Den fria kolsyrans mängd i hafsvattnet är en funktion af 

 temperaturen och kolsyrans partialtryck i den öfver vätske- 

 ytan stående gasblandningen, och om temperaturen är konstant, 

 varierar den joroportionelt mot detta tryck. Om å icke för- 

 ändras, men -^ ökas, så ökas dermed i första rummet 1}. Men 

 om förhållandet !*> : ^ växer, så växer förhållandet ?; : c; dcraf 

 följer, att äfven förhållandet i : (J växer. 



Det har på sid. 41 visats, att hafsvattnets kolsyrehalt min- 

 skas, om temperaturen höjes. Detta förhållande beror sanno- 

 likt på följande orsaker: 



1) Affiniteten mellan hafsvattnets alkali och den lösta 

 kolsyran försvagas något med stigande temperatur. 



2) Den fria, fysiskt absorberade kolsyran följer absorp- 

 tionslagarna. Dess mängd aftager, om temperaturen stiger. 

 Men om förhållandet ^ : ö minskas, så minskas förhållandet 

 /; :c; deraf följer, att äfven förhållandet / : å minskas. 



Af dessa två orsaker är den fria kolsyrans variation med. 

 temperaturen troligen den mest inflytelserika. 



En omständighet, som här blifvit lemnad utan afseendc, 

 är utspädningens dissocierande inverkan. Enligt Arrhenius ') 

 skulle denna för föreningar mellan starka baser och svaga sy- 

 sor vara högst betydlig, men karbonaten måtte dcrifrån göra 

 något undantag. Derpå tyder den omständigheten, att endast 

 en procent af hafsvattnets totala kolsyrehalt, som blott uppgår 

 till 0,0 1 procent af vattnets vigt, uppträder såsom fri kolsyra. 

 Kanske beror detta derpå, att' kolsyran i jemförelse med andra 

 syror ej har någon benägenhet att bilda hydrat. 



Denna vattnets ringa dissociationsförmåga gör dock, att 

 ofvan omtalade och tillämpade lag ej kan gälla, om såväl ut- 

 spädning som tryck och temperatur samtidigt variera. Om t. 



r.ih. till K. Vet. Akud. Ilanai. Bd 8. N:o 14, s. 30. 



