10 CLAESSON, OM MELAMIN OCH MELAMFÖRENINGAR. 



Diamidothiocyanursyrad isoamyleter, (XH.,)^ (CX)3 SCjH^i. 

 Föreningen kristalliserar temligen väl. Smpt 178\ 

 Analys: 



213 100,0 0. 



I den förut citerade uppsatsen omnämnde jag, att Tid 

 tliioamyleterns behandling med alkoholisk ammoniak bildas 

 melamin, som direkte utkristalliserade ur försöksröret. En 

 kol- och vätebestämning deri gaf ock de för melamin beräk- 

 nade värdena och vid upphettning med saltsyra i slutet rör 

 erhölls cyanursyra. Kroppen visade sig emellertid kristallogra- 

 fiskt skilj d från melamin. Då nu ammelin och melanurensyra 

 ha nära nog samma kol- och vätehalt, kunde substansen möj- 

 ligen också vara någon af dessa. Tyvärr saknade jag substans 

 för att närmare undersöka detta. Vid försökets upprepande 

 med ren amyleter, framställd med all sorgfällighet, erhöll jag 

 emellertid upprepade gånger ofvan anförda resultat. Det är 

 derföre antagligt att den af mig vid förra försöket använda 

 amyletern innehöll en hydroxylgrupp. 



Det må äfven anmärkas att de nu anförda diamidothio- 

 cvanursyrade eterarterna äfvensom åtskilliga andra föreningar 

 äfven kunna erhållas af klorcyanurdiamid. 



Aiiimelin, (NH2)2 (Cts)^ OH. 



Denna förening har jag konstaterat uppkomma på följande 

 olika sätt: 



1. Vid kokning af melam med utspädd kaiilösning såväl 

 som vid kokning med saltsyra eller behandling med conc. 

 svafvelsyra vid 100'. 



2. Vid behandling af diamidocyanurklorid med kalidydrat. 



3. Vid oxidation af thioammelin med öfvermangansy- 

 radt kali. 



4. Vid kokning af diamidocyanursyrans eterarter med 

 saltsyra. 



5. Vid kokning af diamidothiocyanursyrans eterarter med 

 saltsyra. 



