BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANBL. BAND 10. N:0 15. 17 



syradt kali. På ett annat ställe återkommer han till samma 

 syra, hvars silfversalt vid analys gaf 58,5 pct Ag, 13,3 5 pct 

 C, 0,41 pct H. Syran gaf vid analys 31,9 4 pct C, 46,5 9 pct 

 N och 1,5 7 pct H. 



VÖLCKEL uppställer på den grund formeln CgNi^HjOj + 

 2 HoO för syran i detta salt. Liebig betraktar syran såsom en 



förening af 



melonsyra CgNgO + HjO 



och cyansyra CjNjO + HjO 



CgNioOa + 2 HoO 

 eller halfverad C^NjOjHj. 



Syran antar han uppkomma genom inverkan af melonväte 

 på melon. 



Då LiEBiGS analyser öfverensstämma med de för cyamelur- 

 syra beräknade, så undersökte också Henneberg, huruvida 

 denna syra verkligen bildas vid melons behandling med kali 

 och fann äfven så verkligen vara fallet. 



Melons reaktioner uttryckas bäst genom följande formel 



(CN)3 = (NH)3-(CN)3. 

 Dess öfvergång i cyamelursyra visar följande formel 



(CNe) (NH)3 + 4 H,0 = (CN)e(^'g)^ + 2 NH3. 



Å andra sidan hade Gmelin angifvit, att vid mindre in- 

 tensiv behandling af melon med kali stora mängder melonväte 

 öfvergingo i kalilösningen. Liebig antog också i början att 

 melon vid behandling med kali öfvergick i melonväte och en 

 melonsyra (cyamelursyra), hvilket var öfverensstämmande med 

 hans teori. Fastän Liebig i sina många efterföljande under- 

 sökningar af melonvätet gör sig all upptänklig möda att upp- 

 finna metoder för denna syras framställning, visade det sig 

 emellertid att melon allena icke ger melonväte, utan en rhodan- 

 förening måste ytterligare komma till. Det är också alldeles 

 oförenligt med melons och melonvätets formler att den sed- 

 nare skulle kunna uppstå af den förra. Gmelins anmärkning 

 låter emellertid bringa sig i öfverensstämmelse med under- 

 sökningar af Laurent och Gerhardt, hvilka ej vidare hvarken 

 af dem eller andra blifvit påaktade, men som dock leda till 

 den sannolika existensen af en ny syra som jag vill kalla 

 cyamelansy7'a. 



