Il( 



/-/t- 



26 



St., hvor den i 1846 — 48 var endog temnudig hyppig om Høsten 

 ved Næs Jernværk; i de senere Aar har den vist sig her blot 

 enkeltvis, sidste Gang Sommeren 1861 (Aall). Fringilla Coccn- 

 f, hr aus tes. III. 



S i urn us, Lin. 



72. S. r) ni gar is, Lin. Alm. rugende op til Lofoten, og er 

 enkeltvis skndt i Østfinm., sidste Gang endog i December Maa- 

 ned 1856, (Smf. 1. c. p. 77). I overvejende størst Antal findes den 

 ovei-alt langs Vestkysten fra Chr. sand af og op til T.hjemsfjorden, 

 hvor den fornemmelig om Høsten forek. i talløse Skarer ; mod Øst 

 aftager deres Antal. Overskrider som Rugefuol neppe Granre- 

 gionen, men har dog vist sig lige op paa det nøgne Højfjeld, 

 saasom paa Nystuen paa Filefjeld (Stud Hvoslef). Overvintrer 

 fra og til enkeltvis eller i smaa Selskaber langs hele Kysten. 



Mere eller mindre fuldstændige Albinos ere skudte paa Jæ- 

 deren, ved Stavanger (Bahr), ved Bergen (Koren), paa Hadeland 

 (Hammer Top. Journ. f. Norge, 21 H.), og i Ørkedalen (Lundgr,), 



C rvus, Lin. 



73. r. Mnnedula, Lin. Ruger i Landets indre, østlige Dele 

 op til Værdalen under 64", i Regelen paa bestemte Punkter i større 

 eller mindre Colonier. Især forekommer den talrigt paa Romerike, 



/ Hadeland, i Egnene om Mjøsen (især paa Hedemarken), samt oven- 



for Fjeldryggen i Trakterne omkring T.hjemsfjorden. I Landets 

 sydligste Dele, saasom omkring Chr. fjorden og i Chr.sand St., sees 

 den næsten alene under Trækket, langs Vestkysten sjeldent selv 

 under disse Tider, men er dog bemærket fra og til ved Stavanger 

 (Bahr), Bergen (Koren) og i Nordfjord (Krogh). Lycos, Boie. 



74. C. Corax, Liu. Har sin fornemste Udbredelse i Kystdi- 

 stricterne, hvor den ruger fra Hvaløerne op til den russiske 

 Grændse, men forek. især i stort Antal paa Øerne ovenfor Polar- 

 cirkelen, hvor den overalt er stationær. I de indre sydlige Dele 

 ruger den helst i Fjeldtrakterne, i Rfegelen temmelig sparsomt ; paa 



