28 



1764.' Senere ere de bemærkede i de fleste af Landets Distric- 

 ter,' undertiden et Par Indiv. sammen, og i flere Aar efter hinan- 

 den, saasom i Hallingdal 1802 (Wiel, Top. Journ. H. 31—32) og 

 ved Østerrisøer 1865 (Præp. Feragen). C or v us Pi ca, Lin. 



Nu ei fragå, Briss. 



. 78. N. Car >/ oe at art es, Lin. Ruger hist og her i de syd- 

 lige Skovtrakter, men neppe stadigt paa det samme Sted ; i Regelen 

 viser den sig i de fleste af Landets Egne op til Trondhjemsfjorden 

 blot sporadisk om Høsten. I Land blev Redet fundet 1854 (Printz) ; 

 i Chria. Omegn sees den sparsomt om Sommeren, men hvert Aar 

 om Høsten (Nyt Mag. f. Naturv. 13 B. p. 374). Periodisk optræ- 

 der den i store Skarer overalt, og forekom saaledes i 1833, 1844, 

 og fornemmelig i 1847, tildels ogsaa de mellemliggende Aar, saa- 

 vel i de sydlige, som vestlige Dele af Landet op til T.hjemsfjor- 

 den ; oftere blev den funden rugende, saasom gjentagne Gange 

 ved Porsgrund og Skiensfjorden i Aarene 1840 — 48 (Sch.). Senere 

 har ingen større Udvandring fundet Sted, men ofte har den op 

 traadt hyppigt enkelte Aar i visse Egne, saasom i Smaalehnene, 

 Nedenæs (Aall), Stavanger (Bahr), Søndfjord (Landm.) og Ørke- 

 dalen (Lundgr.). Dens nordligste bekjendte Grændse er Størdalen 

 (63.^ '^). C r v u s, Lin. Caryo c atactes gut tat us, Nilss. 



G a r r u 1 u s, Briss. 



79. G. gland ar ius, Lin. Alm., ofte periodisk rugende i de 

 lavere Dele af de sydlige og østlige Stifter op til Snaasen i T.hjem 

 Stift (64'*). Langs Vestkysten forek. den sparsomt, men er dog 

 bemærket paa flere Steder, saasom i Ryfylke (Bahr), Etne i Har- 

 danger (Smf.), ved Bergen (Koren), og i Nordfjord (Krogh). Paa 

 Fjeldet forsvinder den allerede i Granregionens øverste Dele. 

 Corvus, Lin. 



' Om dette Bfiinnichs Es. siger Olaus Wormius videre i „Museum Wonuianum'' 

 p. 29.3: ..Pica alba ex Norvegia ad me transmissa est, uhi in nido duo hujus 

 (jeneris pulli sunt inventi."' 



