32 



den fra de subalpinske Naaleskove undertiden op i Birkebeltet, 

 saasom paa Dovre (Nyt Mag. f, Naturv. 14 B. p. 155). Picus, Lin. 

 Chlor opicus, Malh. 



Dryocopus, Boie. 



88. D. Martins, Lin. Udbredt i alle Landets større Naa- 

 leskove søndenfor T.hjemsfjorden, sparsonnmere nordenfor, hvor 

 den er bernærket i Nordland af Hewitson (Jard. Mag. II. B.), samt 

 i Salten af Boie under 67". (Tageb. p. 140). Langs Vestkysten 

 er den ikke hyppig, men bernærket paa de fleste Steder under 

 Træktiderne. Overskrider neppe nogensinde Fyrregrændsen paa 

 Fjeldene. Piens, Lin. 



Picus, Lin. 



89. P. leuennotus, Bechst. Ruger spredt i de lavere Dele 

 af Chria. og Hamar Stifter, paa enkelte Steder alm., saasom i 

 Smaalehnene, Egnene om Skiensfjorden (Sch), samt paa Hede- 

 marken. I størst Antal synes den at forek. i T.hjem Stifts syd- 

 lige Dele, hvor den i Ørkedalen og Surendalen endog er den hyp- 

 pigst forekommende Art (Lundgr., Nissen, Brandt). Mod Vest 

 findes den endnu i Nedenæs i Chr. sand St., meiT vides ikke med 

 Vished bernærket i Landets vestlige Dele, 



90. P. major, Lin. Ruger alm, op til Egnene om T.hjems- 

 fjorden, sparsommere nordenfor op til Polarcirkelen, hvor den 

 flere Gange er skudt om Høsten i Saltdalen af Smf. sen. (67*^). 

 Uden at være sjelden longs Vestkysten, tilhører den dog f(n'nem- 

 melig Landets indre, østlige Dele. Paa Fjeldsiderne foPsvinder 

 den allerede i det subalpinske Gebet. ^ 



91. P. min or, Lin. Har af alle Arter den jevneste Ud- 

 bredelse, og forek. i Regelen alm. i de fleste af Lfindets Egne 

 fra de sydligste Dele op til den russiske Grændse, og ruger saavel 



' P. medius, Lin. findes hos Nilsson (ed. 3. 1 B. p. 1.52) omtalt som truffen i 

 Norge. Det anforte, ved Clivia. skudtc Indiv. viste sig senere at være P. ma- 

 jor, jun. 



