A. Iiicesisores, "Vigorsj, Bonaparte. 



Ord. I. Passeres, Linné, Sundevall. 



Ta rd us Lin. 



1. r. nis riv om s^ Lin. Har sin fornemste Udbrcdelse i 

 Landets lavere, sydøstlige Dele, hvor den i Smaalehnene ruger 

 alm. og jevnlig overvintrer. I Chr. sand Stift er den allerede sjel- 

 den i Nedenæs ved Næs (Aall) og i Aaseral (Schiib.), og vides 

 ikke med Sikkerhed observere! i Bergen St. Ovenfor Mjøsen bliver 

 den sparsommere, men ruger endnu jevnlig i Gudbr. dalen ved 

 Lillehammer (Nyt Mag. f. Naturv. 14 B.), er bem. ved T.hjem 

 (Sundev. Svenska fogl.) samt i Værdalen (Nilss.), og blev i Juli 

 1857 fundet endog rugende nær Bodø af Mr. Godman, (Ibis f. 1861 

 p. 80). Et enkelt Lidiv. er observ. i Alten under 70" i Aug. 1838 

 af Prof. Sundev. 



2. T. mus i rus., Lin. Tilhører fornemmelig de indre østlige 

 Dele, og ruger alm. i alle Naaleskove op til Polarcirkelen ; nor- 

 denfor denne er den truffen ved Kjerringø i Salten, (Boie, Tageb. 

 p. 137). Langt sparsommere forek. den langs Vestkysten, hvor 

 den vel ruger spredt paa de fleste Steder, men viser sig hist og 

 her, saasom i Etne i Hardanger (Smf.), alene under Træktiderne. 

 Paa Fjeldsiderne er den hyppig endnu i den subalp. Region, og 

 stiger fra denne undertiden op i Birkebeltet. 



3. T. iliacus, Lin. I de indre Dele foretrækker den det 

 subalp. Gebet for Lavlandet, og ruger alm. paa Fjeldene fra Gran- 

 regionens øvre Dele op i Birkebeltet, men ogsaa i mindre An- 

 (al i de lavere Egne, lige ned i Smaalehnene. Langs Vestky- 

 sten forek. den alm. lige ned til Søen, samt overalt nordenfjelds 

 op til den russiske Grændse. Høst og Vaar besøger den Lav- 

 landet i store Flokke, og er enkeltvis bem. overvintrende hist og 

 her ved de sydlige og vestlige Kyster. 



Mere eller mindre fuldstændige Albinosformer ei'e oftere be- 

 mærkede, og flere Indiv. opbevares paa Univ. Mus. 



