matkaltansa Siperi.aan piti Castrén'in näet syist.ä. joita tässä ei tarvinne kertoa, 

 heti toimittaa jotain painosta ulos, ja hän valitsi siksi sen tutkimuksen saaliit, 

 jonka hän tällä matkalhi olikin ensiksi suorittannt, nim. ugrilais-ostjakin 

 kielen. Schiefnee käänsi siitä tehclyn kieliopin ja sanaston Castuén'in käsi- 

 kirjoituksesta saksaksi, joka teos syksyllä mainittnna vuonna tuli painosta nlos 

 l:nä osana teossaijaa, jossa Casteén aikoi juhiista tutkimuksensa. 



Vastamainittn vuosi on Snomen kirjallisuus-historiassa ikimuistettava siitä, 

 etta Kalevalan 2:n laitos silloin tnli ilmoille. Sen ensimmäinen v. 1835 ilmau- 

 tunnt laitos, vaikka kyllä lomikas ja nionin kolulin vaillinainen, oli nlkoniaalla 

 tehnyt edullisen vaikutuksen ja Suomalaisten melkein tuntemattomalle kansalli- 

 suudelle Europan tieteellisestä yleisöstä siellä täällä voittanut jonknn ystävän. 

 Siitä, etta Kalevala oli tnllut tunnetnksi ulkona Suomea, oli enimmästi kiittä- 

 minen Castrén'in ruotsinnosta. Tosin ci ruotsin kieli ollut silloin enemmän 

 kuin nytkään tunnettu ulonipana Skandinavian rajoja. Vaan kuin se on likei- 

 sessä heimolaisuudessa mnntamien Europan ])iiäkielten kanssa ja sillä ylimal- 

 kaan on arjalainen, Enropalaiselle helpoinniin tajnttava Inonne, voi nlkomaa- 

 lainen tutkija tahi kansanrunouden rakastaja ruotsinkielisen käännöksen avulla 

 pikemniin tulla tunteniaan epoksenime sisällyksen kuin alkukirjasta. Kaikeksi 

 onneksi ei se europalainen tutkija ja kansantarun viljelijä, joka, Castbén'in 

 ruotsinnoksen kautta tutustuttuansa Kalevalaan, tästä ensiksi kirjoitti, ollut 

 kukaan vähempi kuin Jaakko Grimm. Hän oli täta ennen tieteellisen Europan 

 tuttavuuteen saattanut Servialaisten sorroksista pyrkivän kielen ja kansanrunou- 

 den. Nyt korotti hän nmhtavan äänensä suomalaisen kansanepoksen eduksi 

 kirjoituksessa Ueier das finnische Eiios, jonka hän painatti Hœfer'in uIos- 

 antamassa Zeitschift für die Wissenschaft der Sprache^ l:ssä nidoksessa 

 V. 1845. (Siitä käänsi sen H. Kelloken täällä meillä jo saniana vuonna 

 ruotsiksi Fosterländskt Album-uimhcu kirjan 2:een osaan.) Suurella mielty- 

 myksellä kertoo hän tässä laveassa esitelmässänsä Kalevalan sisällyksen väliäis- 

 osia myöten, asettaa sen muiden kansaneposten riinialle ja päättää sen vetävän 

 nulle vertoja. Castrén'in ruotsinnokseen nojautui myöskin Le Duo'in ranska- 

 lainen suorasanainen käännös Kalevalata, joka ilniautui samaan aikaau kuin 

 Grimm'in kirjoitus. Ja saman ruotsinnoksen niukaan teki M. Öhman Kaleva- 

 lasta supistetun käännöksen Venäjän kieleen. 



Näin oli Kalevala ensimmäisessä laitoksessaan toki jossakin määrin tullut 

 tuinietuksi ulkomailla. Hyva saksalainen käännös oli kuitenkin Kalevalan ko- 

 tomaisten ystäväin mielestä oleva se välikappale, jolla tämä epos saataisiiu 

 västa oikein perehtymään Europan kii'jallisuuteen. Mutta täänkaltaista kään- 

 nöstä ei ollut vielä olemassa. Nyt kuin uusi laitos oli ilmaumassa, oli sem- 



