mark, Tvsklaïul och Belgien kom han till Paris, dröjde der några månader, 

 genomvandrade Schweitz i alla riktningar, bivistade nationalfesten i Basel, be- 

 sökte Heidelberg, Karlsruhe, Kostnitz, samt for (■)fver Simplon till Italien. Så- 

 Iniula hade han mi uppnått målet for länge närda önskningar, hunnit konst- 

 närernas förlofvade land, och begagnade tillfället med allt allvar; ty ehuru 

 han egentligen skulle resa som historisk forskare, afsåg han äfven konst-intres- 

 sen, eller kanske rättare, han föranleddes just genom sin vistelse i Italien till 

 konststudier, hvilka derförinnan varit honom främmande. Resan gick genom 

 Milano till Venedig, hvars statsarkiv icke förgäfves rådfrågades, vidare i bör- 

 jan af 1845 öfver Bologna, Florenz och Livorno till Rom, der han ungefär 

 ett halft år studerade konst och forskade i Vaticanska arkivet, hvars gömda 

 skatter gjordes i viss mån tillgängliga genom kardinalerna Mezzofantis och An- 

 gelo Mais bemedling; derifrån till Neapel, Palermo, Messina och Aetna, som 

 han besteg. Bivistade på Sicilien Santa Rosalias och fiere andra folkfester, i 

 Neapel en vetenskajilig kongress, besökte Vesuvius, Pompeji, (»n Ischia, den 

 nyligen genom jordbäfning förstörda. Rom för andra gången, Genua och Nizza. 

 Kom så till södra Frankrike, der han, efter en utflygt till Cevennerna, vista- 

 des under vintern och våren 1846, hufvudsakligen i Montpellier. Dervarandc 

 medicinska akademis bibliotek gaf honom trägen sysselsättning med forsknin- 

 gen i de talrika handskrifter, som tillhört drottning Kristina af Sverige, och 

 dem han under sin resa länge förgäfves eftersökt; någon frukt af denna forsk- 

 ning har likväl icke blifvit synlig i tryck. I Paris, dit han återvändt öfver 

 Bordeaux, tillbragte han nu nästan ett år (1846 — 47), sysselsatt med under- 

 handlingar om tillträde till arkiver, som emellanåt förnekades, med arkiv- och 

 konststudier m. m. d. Slutligen i ekonomiskt afseende urståndsatt att längre 

 u])pehålla sig å utrikes ort, anträdde han hemresan öfver Sverige, och ham- 

 nade i Helsingfors den 31 okt. 1847, med hjertat fullt af angenäma minnen, 

 men något besviken i sin förhoppning om rika vetenskapliga resultater. För 

 resans hufvud-s.yftemål och huru han gick till väga för att få tillträde till de 

 många arkiver i Venedig, Rom, Montpellier och Paris, dem han ville utforska, 

 redogör han vidlyftigt i inledningen till den urkundsamling han 1848 utgaf 

 med titeln: „Bidrag till de Nordeuropeiska folkslagens historia;" en inledning, 

 som visserligen innehåller mycket intressant och bevisar hans ärliga sträfvan 

 att nå målet, men derjemte ådagalägger att hans själslynne ingalunda egnade 

 sig för urkundsamlarens till stor del mekaniska möda. Såsom den vidtomfat- 

 tande titeln utvisar, var det Cygnsei afsigt att fortsätta samlingen i stor skala, 

 men detta enda band innehåller hufvudsakligen blott ministeriella bref angående 

 Karl XH under hans vistelse i Polen. Ty ehuru tidtals ganska arbetsam, sak- 



2 



