en bror till kommerserädiiiuaii Burgströin i Holsiiigfurs, tckld 18Ü5 ucli dikl i 

 unga ar under cmi i-osa i Taris IS;-];]. De itriga diskussionerna med Kjennner 

 i höga ännicn hade den påföljd att Snelhnan vardt medveten af sin kallelse, 

 öfvcrgaf 2)restabanau <icli valde det akademiska lärarekallet, till livilket filoso- 

 tisk magistergrad skulle öpi)na vägen. Åfven med denna brådskade han ickO; 

 tryckt som han var af näringsomsorger, blott föga lindrade af det publika sti- 

 pendium han åtnjöt. Om somrarne, eller åtminstone någon sommar, bodde 

 han — liksom Runeberg, Cjgnœus och många andra studenter från långt af- 

 lägsna hem — i Pargas sockens vackra skärgård å Degerby rusthåll. Efter 

 universitetets flyttning till Helsingfors valde han sin bostad för sommaren van- 

 ligen i Esbo skär. Under Snellmans egentliga studiitid representerades tiloso- 

 tin icke illa af Fredrik Bergbom, som gjorde Fichtes stränga idealism känd 

 och värderad vid Abo akademi; såsom en i allmänhet högt begåfvad lärare 

 och redaktör af Mnemosync, torde denne icke obetydligt hafva inverkat på 

 Snellmans tankeriktning, nemligen såvida lärjungens alltigenom sjelfständiga lynne 

 kunde medgifva inverkan. Derefter läi'des tilosofin af Johan Jakob Tcngström, 

 som uteslutande hyllade Hegelska systemet och gjorde det gällande hos oss, 

 medan man i Sverige länge åtnöjde sig med Schellings fantasirika konstruk- 

 tioner. Sedan Snelhnan i juni löoO disputerat om Euripides Medea under 

 vännen Runebergs presidium, atladc han ändteligen 1831 filosotie-kandidat-exa- 

 men och promoverades den 21 juni 1832 till magister. Don tiden värderades 

 han väl för sina grundliga kunskaper, men var äfvcn fruktad för sitt obändigt 

 hetsiga lynne, som till och med föranledde konflikt med några examinatorcr. 

 Svårt l3'nne var eljest ett fel, som vidlådde honom hela lefnaden igenom och 

 ofta blef besvärligt äfven för hans bästa väinier. Att han af kamraterna åt- 

 njöt förtroende synes deraf, att han 1834 valdes till kurator för Österbottniska 

 afdclningen efter Nervänder. Samtidigt utgaf han sin första disputation' ,,om 

 det absoluta i Hegelska systemet" och utnämndes den 11 aug. 1835 till do- 

 cent i tilosofin. Ehuru sålunda vorden akademisk lärare, måste han, för ut- 

 komstens skull, ännu länge använda sin mesta tid på ynglingars beredande till 

 student-examen och annat pedagogiskt arbete. 



Det var säkert ingen betydelselös tillfällighet, utan en händelse med vig- 

 tiga följder, att Suellman anträdde sitt lärarekall samma år som Kalevala för- 

 sta gången skådade dagen i tryck; ty att Snelhnan just då^ när han slutat 

 sina förberedande studier, fick se ett tryckalster af den oberäkneliga vigt som 

 Kalevala framti'äda genom en studentkamrats åtgärd, måste på hans djupt tän- 

 kande sinne hafva gjort ett varaktigt intryck. Utan tvifvel mognade då hos 

 honom beslutet att med tiden uppträda som nationalandans mägtiga väckare, 



