försiggick just då en förändring i hela hans själsi-iktning ; i stallet f(>r rent spe- 

 kulativa, metafysiska frågor, sysselsatte han sig derefter mera med verklighe- 

 tens verld, med det praktiska lifvet, vardt en produktiv skriftställare i många 

 ämnen och öfvade sig i publicistiskt arbete, som dittills för honom varit full- 

 komligt främmande. Först ifrån 1840 igenkänner man den rätte Snellman, 

 sådan han sedan förblef under sin återstående lefnad ; livad som föregått har 

 blott karakteren af förberedelse. 



Öfvergången till hans praktiska skriftställeri bildar Sj^anska flugan, på 

 sätt och vis en litterär tidskrift, som han ncdskrcf de sista tiderna af vistel- 

 sen i Helsingfors före den stora utländska resan, ehuru den icke utkom här 

 förrän under författarens vistelse i Stockholm. Den innehöll korta kritiker öf- 

 vcr akademiska arbeten, något den tiden högst ovanligt, och öfver tidningar, 

 samt litterära skizzer, jemte något skämt. För ovanlighetens skull och de 

 skarpa anmärkningar skriften innehöll, väckte den icke ringa uppseende under 

 dessa menlöshetens dagar, men något bestående värde äger den icke, utan 

 förråder en på detta fält ovan nybörjare, som dock tydligen är en redig tän- 

 kare. Hösten 1839 i-este han öfver till Stockholm och dröjde der länge, if- 

 rigt sysselsatt med författande af dels tidningsartiklar, dels böcker i diverse 

 ämnen. Den filosofiska elementarkurs han 1837 begynt utgifva, fulländades 

 nu med „Lärobok i logiken'" och „Lärobok i rättsläran", båda 1840; ämnade 

 till att bereda det svårförstådda Hegelska systemet inträde i läroverken och 

 bland studenternas kurser, förfelade läroböckerna till större delen detta sitt 

 ändamål, emedan fcirfattaren då ännu icke ägde förmågan att popularisera meta- 

 fysiska lärosatser. Likväl ådagalade de så mycken sjelfständig tanke och kun- 

 nighet i den nya, i Sverige ganska litet kända filosofin, att Snellmans anseende 

 bland lärdomens representanter stadgades och tillvexte i hög grad. I ett litet 

 häfte „Om det akademiska studium'' dref han den ingalunda nya, men sällan 

 i praktiken använda satsen om fria, sjelfständiga studier vid universiteten, i 

 motsatts till den vanliga lexläsningen för examina, och påyrkade angelägenhe- 

 ten att höja universitetens betydelse; de borde icke vara blotta embetsmanna 

 skolor, utan verkliga lärdomssäten. Så villigt man än medgifvit detta i teorin, 

 så svårt har man funnit det vara att tillämpa densamma i praktiken. Med 

 anledning af litteratören Almqvists då begynta omoraliska skriftställeri och för- 

 derfliga läror i snillrikt förledande novellform, utgaf Snellman en fortsättning 

 till den vida beryktade boken Del går an, deri han skonslöst nedsablade Alm- 

 qvists försåtliga, kommunistiskt lösa fraser om äktenskapet och dess framtida 

 afskaftande. I Stockholms liberala kretsar, till hvilka Snellman från början an- 

 slutit sig, väckte detta hans raska uppträdande mot en af deras koryféer icke 



