ringa uppseende ocli Almqvists anseende M\ dercftei" ohjclpligt, ty livar och 

 en tänkande måste anse demies angrepp mot familjen vara riksförderfiigt. Utom 

 dessa skrifter i bokform, författade Snellman äfven tidningsartiklar i frisinnad 

 anda, sålunda utbildande sig till den publicistiska virtuositet lian derefter allt 

 framgent ådagalade. 



Efter denna årslånga vistelse i Stockholm^ der han redan förvärfvat sig 

 ett borömdt namn, företog han en lång och lärorik resa till Tyskland, dels för 

 stadier, dels för récréation, enligt en hos oss och andra nordboer vanlig sed 

 att utbilda sig och vinna réputation genom resor till södern. Denna resa, som 

 han sjelf så talangfullt beskrifvit, begynte i augusti 1840, gick öfver Köpen- 

 hamn och Hamburg, längs Rhein och Donau rundtom hela Tyskland till alla 

 betydande städer och universiteter, samt slutade i september 1841, då han 

 återkom till Stockholm. Att det dock ej var en vanlig turist-färd, inses deraf 

 att han i Tübingen fick tid att från trycket utgifva en betydande filosofisk 

 skrift: „Versuch einer speculativen Entwickelung der Idee der Persönlichkeit", 

 hvilken anses vara en bland den Hegelska skolans gedignaste produkter, och 

 förskaffade Snellman i T} sklands lärda verld ett hedrande rum bland den pri- 

 sade mästarens bästa lärjungar. I företalet, som är dateradt Tübingen den 

 12 maj (hans födelsedag) 1841, ger han äfven några historiska notiser om 

 filosofins ståndpunkt i Finland sedan 1809. Anmärkningsvärd är ock den ut- 

 hållande noggranna uppmärksamhet han under hela resan egnade åt skön konst, 

 isynnerhet åt målningsgallerier, dem han ganska utförligt och med kännare-ton 

 beskrifver. Man skulle tro det han reste förnämligast såsom estetiker och 

 konstvän; men denna uppmärksamhet var dock mindre egentligt konst-studium, 

 än en tänkande betraktares lust att se och begripa allt hvad sevärdt fanns på 

 hvarje ort. I alla fall voro estetiska betraktelser ingalunda främmande för 

 hans tankegång under någon tidpunkt af hans lefnad, ehuru något tillbaka- 

 trängda af angelägnare ärender. Natur, seder och samhällsskick observerade 

 han öfverallt med granskande öga, och nöjen försummade han ej mer än an- 

 dra resande. Boken: „Tyskland, skildringar och omdömen från en resa", som 

 utgafs i Stockholm 1842, innehåller så många lärorika omdömen, förrådande 

 en tänkares skarpblick, så många intresse väckande skildringar, hållna i en 

 lättläst roande stil, att denna resebeskrifning torde vara en bland de bästa som 

 blifvit skrifna. Senare, år 1847, gjorde han äfven en resa, den gången till 

 Frankrike och England, men ifrån denna resa äro inga hans iakttagelser be- 

 kanta; den varade ock blott en sommar och egnades uteslutande åt samhälls- 

 studier. 



Ånyo bosatt i Stockholm för halftannat år, utarbetade han der sitt vigti- 



