16 



dande i sig sjelfva, intyga de dock att han med uppmärksamt öga följde den 

 nyare forskningen i Svensk-Finska historien. Men hans trägna sysselsättning 

 med praktiska samhällsfrågors lösning lemnade honom ej tid att verksamt del- 

 taga i Societetens rent vetenskapliga förhandlingar. 



Ehuru fullt mäktig Finskan i tal, skref han dock af vana egentligen blott 

 på Svenska; för den Finsk-språkiga allmänheten, som naturligtvis gerna önskar 

 göra bekantskap med en så Finskt sinnad och berömd författare, har man be- 

 gynt utgifva: ,,J. V. Snellman'in kirjoituksia aikakaus-kirjallisuuden alalla", 

 öfversatta af A. Meurman, hvaraf 3 häften utkommit. Inledningen redogör för 

 författarens lefnadsöden och verksamhet. Utan tvifvel kommer denna vackra 

 samling att efterföljas af mannens vigtigaste arbeten i Finsk drägt, hvilket 

 vore en betydande vinst för den Finska litteraturen. 



Den enda publika befattning han ifrån 1869 bibehöll nästan ända till 

 sin död, var ordförandeskapet i Finska hypoteksföreningens direktion, der han 

 ytterligare fick möda sig med att bota de skador nödåren förorsakat. Aren 

 1870 — 74 fungerade han som ordförande i Finska litteratur sällskapet, hvars 

 sträfvanden han alltid följt med största intresse såsom sammanstämmande med 

 hans egna, utan att dock egentligen höra till dess arbetande ledamöter. En utför- 

 lig Finlands geografi, som begynte utgifvas pä hans initiativ, skall, jemte de ge- 

 digna tal han höll pä årsdagarne, länge bevara minnet af hans ordförandeskap. 

 Dagens händelser, äfven de utländska, följde han alltid med litiigt intresse 

 ännu i ålderdomen, så att han t. ex. egnade minutiös uppmärksamhet åt Bul- 

 gariska' krigets alla detaljer. Studenterne hedrade den fordna läraren hvarje 

 år Vilhelmsdagen med uppvaktning och sång utanför hans boning, och fiugo 

 såsom belöning för visad artighet athöra rätt tänkvärda tal, hvilka vanligen 

 stenografiskt upptecknades och trycktes. Konstnärer bidrogo till hans minnes 

 bevarande genom såväl porträtter som byster, hvilka finnas uppställda å offent- 

 liga platser. Sålunda allmänt hedrad och bibehållande sin fulla själski-aft, fick 

 han sjelf bevittna huru det framtidsmål, för hvilket han under vexlande öden 

 arbetat, småningom allt mer uppnåddes, och när han den 12 maj 1881 fyllde 

 75 år, firades till hans ära en nationalfest, hvars like i glans och allmänhet 

 vårt land dittills knappt skådat ; på allt upptänkligt sätt betygade närmare och 

 fjermare landsmän sin tacksamhet för hans utmärkta lifsgerning. Derefter yp- 

 pade några betänkliga symptomer i helsoväg att det var en med glans afslu- 

 tad lefnad; efter en kort sjukdom, som dock ej hindrade honom att för som- 

 maren flytta ut på landet, afled han stilla å Danskarby i Kyrkslätt den 4 juli 

 1881. Öfver hans graf å Helsingfors begrafningsplats har bondaståndet vid 

 innevarande års landtdag beslutit uppresa en, enkel minnesvård af slipad granit. 



