Minnestal öfver Lorenz Leonard Lindelöf. 5 



För att vidare utbilda sig i astronomin vistades Lindelöf vid Centralobservatoiiet 

 i 1'ulkovo i tvänne särskilda repriser, nämligen dels, efter det han åtgått från amanuens- 

 befattningen vid observatoriet här, från September 1852 till Oktober 1853, dels från 

 Juni 1855 till Augusti 1856. Redan den förra af dessa vistelser i Pulkovo bragte 

 såsom frukter flera undersökningar, i hvilka för öfrigt kan spåras ett kausalt sammanhang. 



En af Secchi i Rom i Mars 1853 upptäckt komet observerades i Pulkovo af 

 Otto Struve. De af denne tillsammans med Lindelöf ur de 7 första dagarnas observa- 

 tioner härledda elementen för kometens bana tycktes påvisa likhet med dem, som Halley 

 hade funnit för 1664 års praktfulla komet, hvilken derför förmodades hafva i en ellip- 

 tisk bana nu återkommit till närheten af solen och jorden. *) Lindelöf blef intresserad 

 af frågan, huruvida dessa två kometer verkligen vore identiska, och företog sig att 

 utreda densamma. Halleys beräkningar grundade sig på den långa och för den tiden 

 utmärkta seiie af observationer, hvilken under 2^^ månader af vintern 1664 — 1665 hade 

 utförts af den berömda tyska astronomen Hevelius med hans stora sextant, med hvilken 

 han mätt kometens afstånd från särskilda stjärnor. Gående till väga fullt vetenskap- 

 ligt systematiskt tog sig Lindelöf först före att undersöka noggrannheten af Hevelii 

 observationer samt beskaffenheten af de dervid uppträdande systematiska felen; möjlighet 

 till utförande af en sådan undersökning erbjöd ett antal af Hevelius uppmätta distanser 

 emellan bekanta stjärnor. Resultaten af Lixdelöfs granskning äro publicerade i en 

 uppsats i Petersburger Vetenskapsakademins bulletin. Han flnner däri sannolika felet 

 af en af Hevelius uppmätt distans = + 18". 



Det nästa steget var att undersöka, i livad mån de af Halley beräknade komet- 

 banelementen kunde komma att undergå modifikationer på grund af denna nya bearbet- 

 ning af Hevelii observationer. Dessa undersökningar utgöra föremålet för Lindelöfs 

 den 31 Maj 1854 försvarade disputation för licentiatgrad, som bär titeln: „De orbita 

 cometae qui anno 1664 apparuit" och framgår däraf en nära bekräftelse af Halleys 

 resultat. Särskildt visar det sig, att kometens bana snarare är hyperbolisk än elliptisk, 

 men fullväl kan återgifvas genom en parabel. Föga sannolik var derför numera iden- 

 titeten af denna komet med den af 1853. 



Emellertid återstod för frågans fullständiga lösande ännu behandling af sistnämnda 

 komets bana. Denna genomförde Lindelof äfven, grundande densamma på de i Pulkovo 

 verkställda visserligen blott en tidrymd af 3 '/g veckor omfattande observationerna. Äfven 

 här fann lian pai'aboliska element. För ingendera af de två kometerna gifva derför obser- 

 vationerna vid handen en sluten bana; elementen différera ock betydligt från hvarandra 

 och afgjordt äro kometerna icke identiska. Resultaten af sistnämnda banberäkningar finnas 

 offentliggjorda i tvänne afhandlingar, den ena utgifven såsom spécimen för docentur i astro- 

 nomi den 12 Maj 1855, den andra meddelad af Otto Stkuve Petersburger Akademin tre 

 dagar tidigare. Det bör dock nämnas, att andra element tidigare beräknats bl. a. af 



*) Astronomernas intresse hade fästats vid denna komet bL a. äfven genom den strid om tillförlit- 

 ligheten hos en af Hevelii observationer, hvilken förts emellan denne och Auzont. Se Pingré: Traité des 

 Comètes II. Paris 1784 pag. 10 ff. 



XXXV. 



