10 Andees Donner. 



att karakterisera innehållet vill jag blott omnämna att liär behandlas särskilda problem 

 beträffande minimalytor, teorin för brachistokronen, för geodetiska linjer, ytor med lägst 

 belägen tyngdpunkt, minsta ytor omslutande en gifven volym, ytor med gifven utsträck- 

 ning omfattande största möjliga volym m. fl. af variationskalkylens märkligaste använd- 

 ningar. Författaren har i själfva verket häi' velat sammanställa allt det vigtigaste, som 

 inom denna gren af matematiken blifvit gjordt ända till nyaste tid, och supplerat detta 

 med egna nya landvinningar. 



Arbetet mottogs öfverallt med stort och berättigadt erkännande och har i den 

 lärda verlden grundlagt Lindelofs rykte såsom framstående matematiker. Såsom lärobok 

 vid den högsta universitetsundervisningen fann den snart användning i de flesta kultur- 

 länder och har under flera decennier såsom sådan bibehållit sin position. Arbetet har 

 äfven öfversatts till ryskan. 



Från Lindelofs „franska tid" bör ännu omnämnas, att han på Moigno's föran- 

 staltande och i dennes sällskap deltog i British Association's for the ad vancement of 

 Science möte i Aberdeen 1859 och dervid höll ett uied bifall upptaget föredrag om 

 sina forskningar i variationskalkylen, samt äfvenledes bivistade samma sällskaps möte i 

 Oxford följande år, äfven dervid uppträdande såsom föredragare. Före det senare mötet 

 deltog han på inbjudan af föreståndaren för observatoriet i Greenwich, „Royal Astro- 

 nomer" AiRY i en af engelska regeringen bekostad expedition till observerande af den 

 totala solförmörkelsen den 18 Juli 1860. 



Emellan och än mera efter sina resor egnade sig Lindelöf med intresse åt sin 

 lärare- och i synnerhet föreläsareverksamhet vid universitetet. De, hvilka haft lyckan 

 åhöra honom, hafva ett outplånligt intryck af den utmärkta klarhet och reda, den säkerhet 

 i bevisföringen och den lättfattlighet och öfversigtlighet, som kännetecknade dessa före- 

 läsningar. Det var samma egenskaper, som utmärkte Lindelofs matematiska författare- 

 skap. Han torde ock hafva varit en af de första, som vid vårt universitet införde och 

 åtminstone i början af sin professorstid upprätthöll matematiska öfningar. Huru skall 

 man förklara, att en så eminent forskare och föreläsare icke bildat någon skola? Den 

 fulländade foimen för föredraget, der intet tycktes kunna förbättras eller tilläggas, 

 verkade en viss kyla och sporrade mindre åhörarena till själf verksamhet. Och då äfven 

 den personliga handledningen var främst kritiserande, saknade eleverna den ledning och 

 uppmuntran, utan Inilka blott få kunna nå längre. Troligen ville läraren mest verka 

 genom sitt föredöme i hängifvet arbete för sin vetenskap. 



Ett bestående resultat af Lindelofs lärareverksamhet vid högskolan är hans 

 förträfl'liga lärobok i analytisk geometri, utkommen 1862 och sedei'mera ånyo utgifven 

 i flera upplagor, äfven i Sverige. På densamma har han nerlagt stor möda. Såväl 

 i afseende på ämnets disposition som genom innehåll och framställningssätt är denna 

 bok mönsteigill. Den har också ända till närvarande stund tjänat undervisningen såväl 

 vid det finska som vid de skandinaviska universiteten och tekniska högskolorna. 



Vetenskapliga undersökningar öfver variationskalkylen och dess tillämpningar på 

 geometriska problem fortfoi-o att intressera Lindelöf hela lifvet igenom och gåfvo anledning 

 till med kortare eller längre mellantider framträdande iniblikationer. Redan få år efter 



Tom. 



