15 



korta notiser, hvilka äfven i afseende å det i fråga varande 

 tjena till ledning. Om Norrköping heter det uemligen sid. 122 

 „Staden har i .äldre tider haft tvenne vapen, nemligen ett krönt 

 N med en bila, och det andra S:t Olofs bild med krona, riks- 

 äple och yxa. Bet sednare har hihehåUit sig som sigill Ull våra 

 tider'-''. I beskrifningen öfver Thorshälla säges sid. 61: „Dcss 

 vapen är S:t Olofs gilles sigill, hvaruti konung Olof finnes af- 

 bildad med riksgloben och en bila". Detta slags vapen eller 

 sigill tillhörde således egentligen S:t Olofsgillena, och att det 

 Norrköpingska stadssigillet äfven från början varit ett dylikt 

 gilles sigill är ganska troligt, i synnerhet som S:t Olof derstä- 

 des var storkyrkans skyddshelgon. Och i sammanhang härmed 

 torde den slutsats vara ganska tillåtlig, att Ålands häradsrätts 

 sigill äfven ursprungligen tillhört ett S:t Olofsgille, eller är gjordt 

 efter ett sådant gilles sigill. Huruvida ett dylikt gille äfven exi- 

 sterat pä Åland, nödgas jag lemna till fornforskares efterspaning 

 — en antydning till något sådant kunde möjligen anses gifven 

 i det fynd af bracteater med ofvannämnde gillevapen, som för 

 omkring 20 år tillbaka gjordes i ruinerna af S:t Olofs kapell 

 vid Lemböte by i Lemland. Månne ej dessa kunde vara något 

 slags tecken (tesserae) för gillebröderna, eller ock vara ämnade 

 till sigiller att fästas vid gillets bref? 



Men om man ock sålunda kan framställa en temmeligen 

 sannolik gissning om nämnde sigills ursprung, möta oss det oak- 

 tadt nästan oöfvervinneliga svårigheter vid uttydningen af om- 

 skriften. Nästan alla, som skrifvit om densamma, hafva förklarat 

 den vara korrumperad. Det borde dock vara en möjlighet att 

 utforska när och huru en sådan korruption för sig gått. Något 

 aftryck af häradsrättssigillet, i ett eller annat hänseende olika 

 de nuvarande, finnes troligen icke på Åland i behåll. Men i 

 Svenska riksarkivet finnas enligt uppgifter i de af Arvidsson 

 utgifna Handlingar till upphjsning af Finlands häfder fiere offi- 

 ciela handlingar för Åland med vidfästade väl bibehållna sigiller, 

 allt ifrån år 1428, ehuru visserligen ordalydelsen i dessa doku- 

 menter icke vid handen gifver, huruvida det „jncigle", som 

 „landzms domare" hängt vid desamma, varit rättens officiela eller 

 hans enskilda sigill. Att fallet beklagligtvis merendels varit det 



