16 



scduare, kan man dock nästan med säkerhet sluta af Brefvet 

 N:o 92 i II delen af nämnde Handlingar, hvarest det heter: 

 „Thil tessins breffs mere wisso och höghre forwaringh tha liaf- 

 wom wij betz oppa eth satth landz thing landzens Jncighle ath 

 hsengia före thetta breff Oc til withnisbyrdh haffwom wj bedz 

 velboreus manz Jncighle symon körningh foghath oppa Castal- 

 holm oppa Aerlix manz wegna Hannis Kröppelin Och niclis 

 domare j Alandh ath hsengia före thetta breff met warom 

 eghnom Jnciglilom Som scriffuat ser oppa Castalholm Anuo Do- 

 mini M:o CD:o XXXVIII" etc, hvari „landzens Jncighle" och do- 

 marens omnämnas såsom skilda. Men just häraf ser man att, ett 

 slikt „landzens Jncighle" åtminstone redan år 1438 funnits, och 

 måhända är något af de „fem väl bibehållna sigill", hvilka en- 

 ligt utgifvarens anteckning finnas qvar under dokumentet, ett 

 aftryck deraf. I alla händelser torde en granskning af sigillen 

 under dessa Åländska dokumenter gifva den säkraste upplysning 

 i denna fråga. 



Det kunde visserligen tyckas vara rådligast att vänta pä 

 resultatet af en sådan granskning, förr än man gifver sig ut pä 

 ett försök till tolkning af de pä det nu existerande sigillet be- 

 fintliga „mystiska ord", såsom en nyare författare kallar desamma 

 Men jag fruktar storligen att denna väntan intet båtar, eller med 

 andra ord att omskriften pä det gamla sigillet icke har något 

 gemensamt med den på det nuvarande, och att endast likheten 

 af den i det förra graverade S:t Olofs-figuren gifvit anledning 

 till det nu begagnades förfärdigande efter ett för Åland helt och 

 hållet främmande sigill, ursprungligen tillhörande ett Olofsgille i 

 Sverige, hvarvid äfven omskriften blifvit öfverflyttad, men med 

 moderna bokstäfver och modifierad i enlighet med gravörens el- 

 ler någon annan kopierares innanläsniugsförmåga. Den enda 

 utväg till dess dechiftrering, som sålunda torde återstå, är att 

 föreställa sig dess utseende med de i medeltiden begagnade 

 smärre bokstäfver, och så vida abbreviationer i denna ofta före- 

 komma, lära äfven sådana här kunna fä antagas. Sjelfva skrif- 

 ten lyder, såsom redan ofvan angafs : s: beati: olaws: de: stao- 

 ZARSWio. I händelse bokstafven s verkligen far anses begynna 

 omskriften, och denna, att dömma af det följande ordet beati. 



