18 



vit stadsvapen, hette urspruu gligen Tho7\^haryr, men detta naniii 

 förvandlades småningom till Thoresillia , Thoreshälla och Thors- 

 hälla. Månne det således vore alldeles orimligt att anse ifråga- 

 varande sigill utgöra en kopia af nämnde stads sigill och om- 

 skriftens ursprungliga lydelse vara: S. beati Olaui societatis 

 Ihorarsillie eller Beati Olavi societas thorarsilliens? Denna för- 

 modan grundar sig nu visserligen på en mängd mer eller min- 

 dre godtyckliga antaganden, men kan dock möjligen utvisa un- 

 gefärliga hållet, åt hvilket forskningarna böra rigtas, i händelse 

 någon anser det löna mödan att anställa några dylika. 



Tillägg. 



Någon tid efter det ofvanstående försök till utredning af 

 rätta meningen med och anledningen till den hittills oförklarliga 

 omskriften omkring Ålands domsago-sigill blifvit framställdt, har 

 Doktor K. A. Bomansson så väl i ett inför societeten hållet 

 mundtligt föredrag, som i en akademisk afhandling „0m Ålands 

 fornminnen" (d. 19 Maj 1858) upplyst att vid af honom an- 

 ställda forskningar både i svenska riksarkivet och i Finlands 

 senatsarkiv det äldsta s. k. „landzens insegel", som är vidfo- 

 gadt brefvet af d. 11 Maj 1538, befunnits föreställa Olof den 

 helige med omskrift S. Tere. Alandie. et, sci. Olavi. Regis., 

 men att deremot ifrån år 1609 till 1632 förekommer under 

 åländska handlingar ett sådant med omskrift i munkstils versa- 

 ler lydande: 



S:)3(BHTI:OL7^WS:D(B STH02HQS:WIO 



hvarefter ifrån och med år 1633 det nuvarande sigillet med la- 

 tinska bokstäfver och ordet Staozarswio, tydligen uppkommit 

 genom oriktig läsning af Stamarswic, blifvit begagnadt. Det 

 faller således af sig sjelft, att på skrifarten staozarswio ingen 

 utläggning kan byggas och att hypothesen om Thorshälla Olofs- 

 gilles sigill ohjelpligen ramlat. Men min mening har dock i det 

 hela vunnit stöd i dessa forskningar, ehuru de ingalunda ännu 

 gifvit något slutresultat. Ty om det ock är afgjordt, att om- 

 skriften icke är den ursprungliga för Ålands sigill, och saken 

 således i detta hänseende för oss förlorat i intresse, så är den 

 på det äldre (1609 — 1632) ännu en olöst gåta. Samma an- 



