2 (i 



niugar gjordes, man ännu icke hade sig bekant att qvicksilfret 

 kunde antaga fast form, hvarföre man ock dä vid graderandet 

 af thermometrar lät samma grader, som utsattes mellan kok- 

 punkten och fryspunkten, löpa äfven under den sednare ända 

 till 150, troligen i förmodan att kölden icke skulle gå lägre. 

 Angående tiden för upptäckten af qvicksilfrets öfvergång i fast 

 form vid lägre köldgrader meddela vi derföre liär ur Gehlers 

 physikalisches Wörterhiieh följande anteckningar härom. 



„Först i medlet af 1700-talet öfvertygades manderom, att 

 qvicksilfret kunde frysa, d. v. s. hade en fryspunkt. Dittills 

 gällde det för en flytande metall. Gmelin var den förste, som 

 år 1734 i Jeniseisk såg sin qvicksilfverthermometer sjunka till 



— 120" Fahrenheits = — 84,44 Celsius, då qvicksilfret vunnit 

 fast form. Trogen den sats att detsamma icke kunde antaga 

 fast form, trodde han att det verkligen visade en så enorm 

 köldgrad, och då vid repeterade observationer han fann att 

 qvicksilfret verkligen stod stilla vid denna köldgrad, härledde 

 han detta af den tillblaudning af ättika med hvilken detsamma 

 hade blifvit renadt. Ett steg längre kom Braun, som först be- 

 styrkte att qvicksilfret kunde frysa. Han insänkte nemligen en 

 qvicksilfverthermometer den 14 Dec. 1759 i en blandning af 

 snö och rykande salpetersyra och såg den sjunka till — 352" 

 F, = — 213,33 C, då han förnam dess öfvergång i fast form. 

 Den 25 i samma månad förnyade han försöket med samma re- 

 sultat. Nu sönderslog han kulan och fann qvicksilfret derinne 

 bestå af en metall, som lät hamra sig, hade en dof klang och 

 var oelastisk. Nu börja physikerne forska efter den köldgrad, 

 då qvicksilfret öfvergick i fast form. Den 11 Jan. 1774 vars- 

 nade Blumenbach, att qvicksilfret stelnade i en blandning af snö 

 och salmiak, deri en spiritusthermometer visade — 10" F. eller 



— 23,33 C. Detta befanns dock sedermera något afvika från 

 det rätta förhållandet. Emellertid hade Vetenskaps-Societeten i 

 London gifvit Guvernören Hutciiins i Albany-Fort vid Hudsons 

 bay i uppdrag att vid den stränga kölden derstädes anställa för- 

 sök med qvicksilfrets fryspunkt, och han fann i Jan. och Febr. 

 1775, att qvicksilfret verkligen tvenne gånger stelnade till fast 

 form. RiCKER i Rotterdam förde i Jan. 177G vid en köldgrad 



