77 



verkliga rörelser, som utgöra nödväiidiga data för de astrono- 

 miska beräkningarne och hvartill observationer erfordras, som 

 omfatta en mycket lång tiderymd, gifva sig med vida större 

 precision ur Bradleys observationer än t. o. m. Ptoleälei, 

 ehuru de förra ligga oss vid pass 12 ggr närmare än de sed- 

 nare. Detta gör, att Bradleys observationer bilda den grund- 

 fond, till hvilken astronomerne allt ännu taga sin tillflykt, så 

 ofta de vilja verkställa en revision af astronomins elementer, en 

 fond b vars värde likt ett räntebärande kapital vexer med tiden. 

 Sin betydelse att utgöra den materiela grundvalen för astrono- 

 min kunna de Bradleyska observationerna förlora endast genom 

 nya utomordentliga framsteg i den praktiska astronomin , hvilkas 

 möjlighet ligger i ett aflägset fjerran. 



Om vi nu efter denna hastiga öfverblick af astronomins 

 utveckling rigta uppmärksamheten på dess nuvarande stånd- 

 punkt och , för att börja med det som är oss närmast, först betrakta 

 vår jord, så finna vi dess form och storlek genom vidsträckta 

 gradmätningar utrönt med en noggrannhet, som lemnar föga 

 öfrigt att önska. Det är t. ex. nästan omöjligt, att den nu gäl- 

 lande bestämningen af jordens omkrets vid eqvatorn vore felak- 

 tig pä Yl o mil- — Bland dem som bidragit till denna kunskap 

 bör jag ej underlåta att nämna en landsman Wahlbeck, hvars 

 olyckliga öde hos mången ännu torde fortlefva i sorgligt minne. 

 Han var den första, som företog sig att i en enda kalkyl förena 

 alla dittills utförda gradmätningar, för att genom deras korabi- 

 nering enligt sannolikhetsteorin härleda ett så noggrannt re- 

 sultat som möjligt i afseende å jordens form, hvilket arbete 

 han likväl icke hann fullända. Dylika beräkningar hafva seder- 

 mera vid tillkomsten af nya gradmätningar blifvit utförda af 

 åtskilliga andra astronomer, sednast och med största omsorg af 

 Bessel, i hvilken den praktiska astronomin i 19:de seklet haft 

 sin utmärktaste representant. I sammanhang härmed bör jag 

 nämna den gradmätning, som hufvudsakligen under Struves 

 ledning blifvit verkstäld i Ryssland, och omfattande en ofantlig 

 båge af 25 grader sträcker sig ifrån Donau oafbrutet ända till 

 Ishafvet. Den är nyligen fulländad och beräkningarne öfver den- 

 samma äro ännu icke afslutade. Jordens afplattning eller dess 



