81 



9:de eller 10:de storleken, som engång blifvit sedd och till sitt 

 läge ungefärligen fixerad pä himmelen, icke återfinnes i stjern- 

 kartorne, är nuförtiden i de flesta fall ett temmeligen säkert 

 tecken till att en ny planet blifvit påträffad. Antalet af de 

 små planeter, som för närvarande äro kände, uppgår till 55. 

 Af dem hafva 17 blifvit upptäckte i Frankrike, 15 i England, 

 12 i Tyskland, 8 i Italien och 3 i Nordamerika. Det största 

 antalet har Goldschmidt i Paris upptäckt nemligen 1 1 ; der- 

 näst HiND i London, som funnit 10 samt Gaspakis i Neapel 

 och Luther i Bilk, hvilka h vardera upptäckt 7. Rikast på 

 nya planeter voro åren 1852 och 57, hvardera af dem bragte 

 nemligen 8 nya medlemmar af vårt solsystem i ljuset. Under 

 sistlidne år riktades deras antal med inalles 5 , af hvilka de två 

 sista upptäcktes på en och samma dag den 10 September, — 

 Det är ej att förmoda, att fortgången af dessa upptäckter skall 

 märkbart minskas under en följd af år, isynnerhet då flere astro- 

 nomer nyligen förenat sig om ett planmessigt uppsökande af 

 nya planeter. Emellertid saknas icke personer af vetenskapligt 

 namn och anseende, som med betänklighet åse denna himmel- 

 ska jagt, befarande att beräkningen af de nya verldskropparnes 

 banor snart icke mer kan hålla jemna steg med de växande 

 upptäckterne ; några ogilla äfven denna upptäcktsifver såsom en 

 för astronomin skef riktning, hvarigenom vigtigare delar af ve- 

 tenskapen blifva beröfvade en mängd bearbetare. Redan Gauss 

 hade för flere år sedan yttrat den åsigt, att man bland de små 

 planetemia borde utvälja de intressantare och klarare för att 

 med uppmärksamhet följa deras rörelser, men öfverlemna de öf- 

 riga åt sitt öde. Nyligen framställdes åter i en astronomisk 

 tidskrift den önskan, att med upptäckterna måtte pauseras åt- 

 minstone under flere år, tills man hunnit med tillräcklig nog- 

 grannhet beräkna de redan kända planeternas banor. Men om 

 man också ej vill erkänna vigten af de framsteg kännedomen 

 om vårt solsystems omfång härigenom gjort, så kan det ej ne- 

 kas, att planet-upptäckterne föranledt väsendtliga förbättringar 

 af den invecklade perturbations teorin eller beräkningen af det 

 störande inflytande himlakropparnes ömsesidiga attraktion utöf- 

 var på deras rörelser, på samma gång de nya planeterna er- 



6 



