85 



orter på himlahvalfvet deraf kunna beräknas for hvilken tid 

 som helst. För att komma till detta mål erfordras ä ena sidan 

 en fulländad teori, å andra sidan vissa med noggrannhet be- 

 stämda data, som erfarenheten, d. ä. observationerna böra gifva 

 vid handen. Nu ligger det i sakens natur, att de astronomiska 

 raätningarne, likasom alla qvantitativa bestämningar öfverhufvud, 

 aldrig kunna ega absolut noggrannhet; de komma sanningen 

 mer eller mindre nära, men de gifva aldrig fullkomligt hvad de 

 borde gifva. Sanningen, dä det gäller qvantitativa förhållanden, 

 ;lr att jemföras med en odelbar punkt, som har sin ideela till- 

 varo, men ej kan fixeras med några materiela verktyg. Tiden 

 har visserligen medfört, och kan ännu medföra stora förbätt- 

 ringar i de astronomiska instrumenterna och deras användning; 

 observationerna hafva vunnit en förvånande grad af noggrann- 

 het; men sin allmänna natur, att endast närma sig sanningen, 

 hafva de derigenom ej förlorat och kunna de aldrig förlora. 



Häraf följer, att astronomin väl kan närma sig mer och 

 mer till sitt mål, som är en fullkomlig kunskap om himlakrop- 

 parnes rörelser, men att hon aldrig kan uppnå detsamma. Emel- 

 lan teorin och iakttagelsen kan eu fullkomlig öfverensstämmelse 

 aldrig ega rum, men hvarje tid bör arbeta derpå, att de ound- 

 vikliga differenserna blifva så små- som möjligt. Förekomma 

 afvikelser, som öfverstiga den möjliga gränsen af observationer- 

 nas osäkerhet, sä är antingen teorin eller dess tillämpning fel- 

 aktig och en förbättring eller utveckling deraf genom behofvet 

 påkallad. Kunna afvikelserna deremot tillskrifvas observatio- 

 nernas felaktighet, så bör närmaste omsorgen rigtas på deras 

 möjliga förbättring. 



Hvad särskildt vår tid beträffar, vore det för astronomins 

 utveckling visserligen icke nödigt att rigta uppmärksamheten på 

 helt nya föremål , eller att uppsöka ännu flere af de små verlds- 

 kroppar, som i oräknelig mängd kretsa kring vår sol. Det för- 

 handenvarande materialet lemnar tillräckligt många och intres- 

 santa utgångspunkter för den vetenskapliga forskningen , af hvilka 

 jag tillåter mig att här blott antyda de hufvudsakligaste. 



Vi hafva sett, huru den matematiska analysen ur en enda 

 princip likasom ur en outtömlig källa härledt förklaringen af de 



