90 



icke blott trottoarerna voro yngre , utan att äfven hela den sträck- 

 ning af vägen, som gick öfver Pontinska träsken, blef nybyggd 

 under kejsar Trajanus. Pontinska träsken, denna det sköna 

 Latiums förödande styggelse, existerade icke i landets äldsta 

 tid. Det gebit, som de innefatta, var enligt de gamles be- 

 rättelse ett fruktbart land med 23 städer och byar, då floderna 

 Nymphaeus, Amasenus och Ufens, hvilkas bäddar saknade er- 

 forderligt djup och isynnerhet all förstoring af djupet vid de- 

 ras närmande till hafvet, uppsvällda af vattenflöden ifrån ber- 

 gen, begynte öfversvämma landet och småningom förvandlade 

 det till ett vattendränkt moras. Appius Claudius hade i detta 

 sumpiga land ledt vägen under mänga omvägar och krokar, 

 bestämda af terrängens beskaffenhet, till Terracina, der moraset 

 slutar. Caesar hade sedermera öfver moraset låtit gräfva en 

 kanal, som var ett väsendtligt medel till dess uttorkande, och 

 hvilken resande hellre synes hafva begagnat än den i långa 

 bugter framslingrande Appiska vägen. Trajanus tillgjorde myc- 

 ket för träskets uttorkande, hvarpå redan M. Cornelius Ce- 

 thegus, konsul år 160 f. Chr. f., samt sedermera Caesar och 

 Augustus hade arbetat, och förstnämnde kejsare gaf åt via 

 Appia en ny riktning. Af gammalt lopp den nästan snörrätt 

 från Rom till trakten af Suessa Pometia, der moraset vidtog, 

 och Trajanus lät fortsätta den i rak linie till Terracina, hvar- 

 vid den sumpiga marken fylldes och höjdes till samma nivå med 

 vägen bortom Suessa, samt präktiga broar uppfördes, der 

 vattendrag eljest skulle förorsakat en afvikelse från den raka 

 kosan. Från Capua hade Appiska vägen icke samma dyrbara 

 konstruktion som från Rom dit. Den nuvarande landsvägen 

 mellan Rom och Neapel går till en stor del i samma direktion 

 som den fordna Appiska ; och ännu återstå på sina ställen lem- 

 ningar af denna Romerska väg, hvilka icke motsäga livad Pro- 

 copius berättar om dess byggnadssätt. Högst märkvärdiga äro 

 vägens höga substruktioner af qvadersten , till hvilka jag snart 

 skall återkomma. Den öfra stenläggningen är af basalt; trot- 

 toarerna bestå af tuffsten. Dessa lemningar finnas qvar i trak- 

 ter, dit Trajanus veterligen icke sträckte sina förbättringar, och 

 der framrulla således vagnarne ännu öfver stenar, som kan- 



