Jf»2 



Tammei-fors , pä 5 å 6 versts afstäiid från staden, är åsen myc- 

 l«it smal och afständet emellan Näsijärvi och den nedanföre 

 liggande sjön Pyhäjärvi, oaktadt de tillandningar som skedt, 

 obetydligt. Här befinnes den nu ifrågavarande utmärkt vackra 

 kraterformiga fördjupningen på norra sidan om åsens största 

 höjd. Hosgående skizz torde närmare belysa, hvad jag rörande 

 detta intressanta ställe i det följande har att anföra. (Se planchen). 



Kratern (d) är omkring 30 fot djup, från dess sidor är 

 all sanden bortsköljd och består nu endast af små rundade 

 stenar. Vid foten af sandåsen på södra sidan om kratern åt 

 Pyhäjärvi till vid (g) befinner sig en mängd källor, som föra så 

 mycket vatten, att en qvarn mycket väl dermed kunde sättas i 

 gång; källornas brusande hörs redan ett stycke väg innan man 

 kommer till stället der de framspringa. Den omständigheten, 

 som Herr Notbeck anmärkte , att kratern ligger emellan källorne 

 och den 60 fot högre liggande Näsijärvi sjö. visar tydligen att 

 kraterns bildning dermed sammanhänger. En liten vid (f) inom 

 den gamla befintlig j^tterligare kraterbildning hade uppstått så 

 nyss, att stenarne uti den ännu ej voro klädda med mossa. Den 

 tyckes visa, att sandens undergräfning ännu fortgår; möjligen 

 hade fördjupningen bildats under den hastiga snösmältningen 

 denna vår eller ock emedan det i Näsijärvi detta år var så 

 högt vatten. 



Emellan åsen och Pyhäjärvi ligger en låglänt kärrmark 

 (II) med djup svart mylla, hvilken man höll på att odla; skulle 

 denna kärrmark sträcka sig under åsen, samt före eller vid det 

 åsbildningen skedde en större mängd dyjord sammanhopat sig 

 under det ställe der kratern nu befinnes, vore förhållandet lätt 

 förklaradt derigenom, att dyjorden småningom af vattnet blifvit 

 upplöst och bortsopad, och på så sätt genom sandens infallande 

 orsakat kraterns bildning. Genom det vatten, som hvarje år in- 

 faller i kratern har ytterligare all fin sand blifvit bortförd , så 

 att numera endast grofsand och rullstenar återstå. Anmärkas 

 bör likväl, att det från källsprången nu utrinnande vattnet är 

 fullkomligen klart och icke tyckes innehålla någon humus. 



Det vore en möjHghet att, liksom den nu beskrifna, 

 alla kraterformiga fördjupningar, som förekomma hos oss, kunde 



