106 



koka tills alla .ledningsrör kännas heta. Dä vattnet ifrån gaso- 

 meterns nedra kran långsamt afrinner, åstadkommes en sakta luft- 

 ström, som passerar genom bomnllsröret i kolfven och gasome- 

 tern. Försöket fortsattes i några veckor, hvarunder gasometern 

 fy Hes med vatten om morgon och afton hvarje dag. 



Men ehuru man på grund af dylika försök haft talande 

 skäl för det antagande, att i luften organiska varelser eller frön 

 till sådana öfverallt finnas, har dock ingen förmått att afskilja 

 dem i sådan form, att de kemiskt och mikroskopiskt kunnat 

 till sin natur närmare undersökas och bestämmas, innan det all- 

 deles nyligen lyckats Pasteur att genom användning af en lika 

 enkel som sinnrik metod isolera de mikroskopiska varelser, hvilka 

 vid luftens filtrering qvarstannat i bomuUn. I stället för vanlig 

 bomull använder han nämligen bomullskrut. Detta preparat, till 

 utseendet alldeles lika bomull, har, som bekant, den märkvär- 

 diga egenskap att upplösas uti en blandning af alkohol och 

 eter. Härigenom har det blifvit möjligt att få allt det stoft, 

 som bomulln upptagit ur luften, derifrån afskildt. Det har vi- 

 sat sig, att detta stoft innehåller frön, hvilka frambringa vegeta- 

 bilier eller infusionsdjur. I lösningar, hvilka i beröring med 

 glödgad luft icke förändras , inträda sönderdelningar och möggel- 

 bildningar, sä snart dessa frön, dem bomulln upptagit, i dera 

 införas; lösningar, hvilka då de genom ett upprättstående glas- 

 rör kommunicera med den yttre luften, lätt förvandlas och för- 

 skämmas, bibehålla sig oförändrade, om röret krökes i flere 

 böjningar, så att inga frön i lösningen kunna infalla. 



Genom dessa försök , hvaraf fortsättning utlofvas , har frå- 

 gan om de organiska ämnenas frivilliga sönderfallande — ytterst 

 till oorganiska föreningar — och de oorganiska ämnenas för- 

 måga att „under gynsamma förhållanden" organisera sig och 

 begynna lefva — generatio spontanea — kommit ett betydligt 

 steg närmare sin lösning. De mänga anmärkningar, som isyn- 

 nerhet af Liebig blifvit uttalade emot den teori, hvilken i lef- 

 vande organismers lifsfunktioner söker orsaken till det slags 

 kemiska processer, hvarom här varit fråga, synas komma att 

 genom dem förlora mer och mer i betydenhet och beviskraft. 



