135 



öfver 5,000 arter i vårt land , och det är isynnerhet de lägsta 

 svamparna som uppträda i ett sådant öfvervägande artantal. — 

 Man beräknar neraligen fanerogamernas antal i Skandinavien 

 till 1,400, kryptogamernas deremot till närmare 8,000. Man ser 

 således häraf, att antalet på organiska former inom vårt land i 

 närvarande stund, ehuru dess fauna och flora icke kan täfla i 

 rikedom på arter med de flesta andra länder, t. o. m, i Europa, 

 likväl ingalunda är så ringa, att ej naturhistorisk forskning i 

 mänga afseenden kunde finna ett vidsträckt fält nog inom dess 

 eget område. Väl är det sannt, att både våra högre stående 

 eller vertebrerade djur äfvensom våra fanerogama vexter icke 

 kunna lemna tillfälle till ett mera verksamt biträde i descrip- 

 tivt afseende för den zoologiska och botaniska vetenskapens 

 framsteg i allmänhet, och det just emedan vi ej kunna fram- 

 hålla några egendomliga artformer, som ej långt för detta skulle 

 utgjort föremål för de noggrannaste undersökningar i andra län- 

 der. Med ytterst få undantag, och gälla dessa i allmänhet en- 

 dast den öfver norra Ryssland till oss inkomna siberiska eller 

 säkallade rent nordiska beståndsdelar i vår fauna och flora, 

 äro neraligen de flesta högre stående djur och vexter på det 

 sorgfälligaste beskrifna nästan pä alla för vetenskapliga ändamål 

 mera begagnade europeiska tungomål. Största delen äro t. o. m. 

 aftecknade i åtskilliga planchverk. Häri ligger säkerligen äfven 

 den väsendtligaste , kanske den enda orsaken dertill, att vi ej 

 äga någon särskild beskrifning öfver våra vertebrerade djur och 

 våra fanerogama vexter. Då en vetenskapsman publicerar ett 

 arbete i naturvetenskaperna, fordras nuförtiden som ett oefter- 

 låtligt vilkor, att detsamma skall innehålla någonting verkligen 

 nytt; någonting som länder vetenskapen i dess helhet till sann 

 förkofran och nytta. Det må tillåtas mig att anföra, det 1 1 var- 

 ken den zoologiska vetenskapen behöfver en beskrifning öfver 

 våra vertebrerade djur, ej heller den botaniska öfver våra fa- 

 nerogamer. Vetenskapen äger dessutom i sjelfva verket en gan- 

 ska fullständig flora, sådan den behöfver öfver våra högre vex- 

 ter, neraligen den af mig redan citerade förteckningen öfver 

 Herbarium Mmei Fennici, uppgjord efter en omsorgsfullt och 

 kritiskt bestämd samling. En mängd uppgifna lokaler öfver de 



