137 



möjligtvis upptäckas inom vårt land; förteckningarna öfver uni- 

 versitetets samlingar i detta afseende är således för vetenskapen 

 nästan nog. Uppgifter öfver flertalets förekommande i vårt land 

 finnas dessutom publicerade i skilda af handlingar *); några förut 

 obeskrifna arter äga vi ej, icke ens sådana, hvilkas kännedom 

 ej kunde inhemtas ur arbeten aiFattade på det svenska språket. 

 Det ringa hvar och en enskild naturforskare kan tillägga till 

 kännedomen om dessa arters förekommande, lefnadssätt, m. m., 

 kan säkerligen återges på några få pagina. Undantag göra 

 tillsvidare hufvudsakligen endast tvenne fiskslägten, nemligen 

 Salmo och Coregonus, icke för den skull att det vore troligt, 

 det vi ägde någon för vårt land egendomlig art, men väl eme- 

 dan dessa slägten i allmänhet äro mindre kända och utredda. 

 Emedan likväl representanterna af dessa genera höra till dem, 

 hvilka i främsta rummet måste blifva föremål för en artificiel 

 fiskodling i Skandinavien och Finland, så bör man kunna hop- 

 pas , att äfven våra arter inom några år blifva fullkomligt kända, 

 och denne förhoppning kan anses så mycket mera grundad, 

 som universitetets museum nu redan varit i tillfälle, att genom 

 denna för landet särdeles vigtiga kultur erhålla en ganska lof- 

 vande början till en samling för detta ändamål. — Det möjlig- 

 heten att förvärfva sig en kännedom om Finlands vertebrerade 

 djur i allmänhet äfven i denna stund icke just hör till antalet 

 af stora svårigheter, torde kunna antydas derigenom, att en 

 sådan kännedom bland annat förutsattes som vilkor för under- 

 gående af kandidat-examen inom den fakultet, dit den zoolo- 

 giska vetenskapen räknas. Ehuru denna vetenskap således icke 

 kan anses vara direkte i behof af en beskinfning öfver våra 

 vertebrerade djur, måste det å andra sidan medgifvas, att en 

 kort, systematisk och deskriptiv framställning af desamma, 

 nemligen i öfverensstämmelse med vetenskapens nuvarande for- 



*) Särskildt förljenar äfven omnämnas, det vi äga en af W. Nylän- 

 der utarbetad namnförteckning på finska språket öfver våra fogelarter. 

 Dessa finska benämningar äro, åtminstone såvidt vi kunna bedöramadem, 

 ganska väl valda; måhända kan endast den anmärkning göras, alt, på- 

 tagligen af ett misstag, Pagophila (Lams) eburnea Gmel. och Larus leu- 

 copterus Faber erhållit samma benämning Walkialokki. 



