149 



vetenskapssamfund, vid hvars högtid orden yttrats. Hvad sjir- 

 'skildt angår Finska Vetenskaps-Societetens verksamhet, så sy- 

 nes denna måhända föga tillfredsställa de fordringar, hvilka fo- 

 sterlandskänslan kan upställa för en inrättning, som med natio- 

 nens namn påtagit sig en talan å dess vägnar i vetenskapernas 

 rike. Om sä är, må dock icke förgätas , att detta fattiga Suömi- 

 land icke heller eljest intager något lysande rum i verlden, och 

 att de af natur och historie beroende inskränkningar, som be- 

 stämt dess anspråkslösa ställning i andra fall, verkat äfven i 

 detta. Ty det enskilda är uuderkastadt det allmännas vilkor. 

 och individerna lösgöra sig ej från sitt lands och sitt samhälles 

 förhållanden. Äfven utvisar en blick på det Finska Universi- 

 tetets sednare historia, huru ofta det händt, att individer, vid 

 hvilka de rikaste förhoppningar fästat sig, eller som redan rätt- 

 färdigat dem, bortryckts genom döden i unga dagar från sina 

 kfnadsmål, likasom skulle en naturens oblida stränghet röja sig 

 äfven i detta ofta så knappa tillmätande af utmärkta vetenskaps- 

 idkares lifslängd. För öfrigt är det tydligt, att ett mindre an- 

 tal personer i detta afskilda land, hvilkas verksamhet tagits i 

 anspråk af universitetslärarens göromäl eller ock af andra ålig- 

 ganden, äfven af annat författarskap, icke böra anses hafva 

 kunnat uppbringa en vanlig vetenskapssocietet till någon täflan 

 med stora till vetenskapernas förkofran inrättade stiftelser. Men 

 att Finska Vetenskaps-Societeten dock arbetat i sin kallelse och 

 söker uppfylla densamma, derom vittna hennes utgifna skrifter. 

 Derom vittna äfven de talrika förbindelser, som äro knutna 

 emellan henne och lärda samfund i Europas nästan alla bildade 

 länder samt bortom Atlanten, förbindelser, hvilka Societeten i 

 sednare tider ingått uppsökt, icke sjelf sökande dem. Härvid 

 bör erkännas, att det varit på naturforskningens och den med 

 henne förbundna mathematikens område, detta fält, der i vår 

 tid kulturens arbete rör sig allraliflig^st , som äfven Finlands 

 Vetenskaps-Societet från sin början och allt fortfarande utveck- 

 lat sin största produktivitet. Sådant intygas äfven för det sed- 

 nast förflutna året genom den berättelse, som Societetens stän- 

 dige Sekreterare nu kommer att uppläsa. 



