151 



han i Rautalampi socken polhöjden för en af finska gradmät- 

 ningens triangelpunkter. Professoren AVoldstedts utgifna skriftei 

 utgöras af tvenue akademiska disputationer: De gradu praeci- 

 sionis positionum cometae anni 1^77 a cel. Tychone Brahe per 

 distantias a stellis fixis mensuratas determinatarum et de fide 

 elementorum orbitae, quae ex illis positionibus deduci possunt; 

 Helsingfors 1844; De longitudine et latitudine geographica ex 

 azimuthis ope theodoliti astronomici vel instrumeuti sic dicti 

 universalis observatis determinanda, ibid. 1845; Stipendiatteser: 

 De mutua mathesis et astronomiae inter se relatione meditatio- 

 nes nonnullae, ibid. 1850 — 1852 samt följande afhandling^r i 

 finska Vetenskaps-Societetens Akter: 



1) Die Höhen der Dreieckspunkte der fiunländischen Grad- 

 messttng liber der Meeresfläclie, 1849: 



2) Untersuchung der Theilungsfehler des Reichenbach- 

 Ertelschen Meridiankreises der Sternwarte in Helsingfors, 1852; 



3) Die Biegung des Meridiankreises der Helsingforser Stern- 

 warte aus den Beobaclitungen des Herrn Professor Argelanders 

 hergeleitet. 1855; 



4) Lösung der Aufgabe: denjenigen Punkt zu finden , des- 

 sen Abstände von drci gegebenen Punkten ^usammengenommen 

 ein Kleinstes sind, 1855. 



Professoren Woldstedt var sin vetenskap varmt tillgifven; 

 hade ej en förtidig sjuklighet brutit hans krafter skulle den ihär- 

 dighet, hvarmed han arbetade, onekligen varit egnad att fort- 

 farand* för Finlands astronomiska observatorium bevara det ve- 

 tenskapliga anseende, som Argklanders verldskunniga observa- 

 tioner hade skänkt detsamma; men en längre ostörd verksamhet 

 var Woldstedt lika litet som hans närmaste företrädare i pro- 

 fessionen förunnad. 



Om vetenskapen i allmänhet hade Woldstedt en hög tanke 

 och ansåg hvarje kunskap hafva värde endast i den mån den 

 grundade sig pä fasta, helst matematiska principer; af veten- 

 skapernas popularisering, der dessa principer mer eller mindre 

 måste uppoffras eller åtminstone ej kunna strängt utvecklas, 

 var han ingen vän ; det var derföre lätt förklarligt , om med 

 den rijiga matomatiÄka underbyggnad, som vid våra läroverk 



