160 



exemplar endast 2 skeletter i zoologiska samlingar torvaras). Ifråga- 

 varande hvalart erbjuder ett märkvärdigt exempel pä djur, som 

 under den historiska tiden blifvit af menniskan fullkomligt utrotade. 

 Ännu 1741 fanns detta djur vid Beringsön, der det tjenade till 

 föda åt den skeppsbrutna besättningen från Berings fartyg. Det 

 var öfver 20 fot långt, vägde ända till 80 centner, var mycket 

 långsamt i sina rörelser och hade svårt att undkomma sina för- 

 följare. Inom 17 år var det utrotadt och 1768 anses det sista 

 exemplar hafva blifvit fångadt. Steller, adjunkt vid S:t Peters- 

 burgska vetenkapsakademin och en af deltagarne i Berings ex- 

 pedition, är den enda som undersökt och beskrifvit djuret i 

 dess lefvande tillstånd. Betydliga priser hafva blifvit utsatta 

 både af S:t Petersburgska vetenskapsakademin och franska rege- 

 ringen för tillrättaskaflfandet af skelettet deraf. 



Den 14 Oktober förevisade statsrådet Nordmann ett exem- 

 plar af Crypto-Chiton SteUeri, en större, sällsynt snäcka frän 

 Araurområdet, hvilket universitetets zoologiska museum nyligen 

 erhållit, samt lemnade några notiser angående detta djur. — Vid 

 samma tillfälle förevisade statsrådet Nordmann en liten brokig 

 fisk, som förekommer allmänt i Simonsbay vid Godahoppsudden 

 och är märkvärdig såsom ett sällsynt exempel pä en giftig fisk- 

 art. — Angående molluskers konservering i sprit meddelade stats- 

 rådet den erfarenhet, att dessa djur lämpligen förvaras sålunda, 

 att i ett glaskärl, der djuret befinner sig i litet sjövatten, till- 

 slås sprit i små portioner, hvilken operation kan räcka i flere 

 timmars tid, ända till dess vätskan visar en styrka af 15 — 17 

 grader. På det viset hafva meduser, hvilkas geléartade kropp 

 af omedelbart påslagen sprit alldeles förstöres, i flere års tid 

 bibehållit sig oförändrade. 



Den 4 November omtalade professoren von Willebrand, 

 huruledes man pä sednare tider med stor fördel begynt använda 

 ett förökadt lufttryck såsom ett verksamt medel i respirations- 

 organernas sjukdomar och ansåg det ingen större sjukvårds- 

 anstalt numera borde sakna de visserligen något kostsamma in- 

 rättningar, hvarigenom detta läkemedel kunde komma de sjuke 

 till godo. 



