16ö 



fullkomligt samma täthet som oljan. Införes nu en qvantitet 

 olja i en såbeskaffad blandning af alkohol och vatten, sväfvar 

 oljan fri uti vätskan, utan att blanda sig dermed; tyngdkraf- 

 tens verkan är upphäfd och molekylar-krafterna kunna göra sig 

 fritt gällande. Det är då utomordentligt intressant att se den fria 

 massan antaga en bestämd form och att se huru denna form 

 varierar på otaliga sätt med de krafter, hvaraf densamma är 

 beroende. 



Sysselsatt med dylika försök uppfann Plateau ett annat 

 ännu enklare medel att åskådliggöra de af molekylar-krafterna 

 betingade formerna för vätskor i deras jemvigtsläge. Detta me- 

 del, länge kändt såsom en barnleksak, numera upphöjdt till ett 

 vigtigt och intressant vetenskapligt experiment, bestod i såp- 

 bublor. Genom flerfaldiga försök lyckades det honom att finna 

 en blandning , som har egenskapen att gifva särdeles starka och 

 varaktiga bublor. Denna blandning består af två volymer gly- 

 cerin samt tre volymer vatten, innehållande upplöst marseiller 

 tvål. Med en sådan vätska erhållas bublor, som stundom hafva 

 en varaktighet af flere timmar och således tillåta noggranna 

 undersökningar och mätningar. 



Det är sistnämnde experiment jag anhåller att i dag få förevisa 

 Societeten, men utbeder mig att dessförinnan få nämna några ord 

 om den matematiska teorin för fluida Wnnors jemvigt, hvilken 

 teori just genom dylika experiment kan på mångfaldigt vis kon- 

 stateras och utbildas. I förbigående må anmärkas, att denna 

 teori leder sitt ursprung från Gauss och sedan blifvit bearbetad 

 af Plateau, Bjeer m. fl., men i sina detaljer ännu icke är full- 

 ändad , äfvensom att den står i sammanhang med och ännu kan 

 ge anledning till många intressanta matematiska undersökningar. 



Hufvudresultaterna af denna teori sammanfattas i följande: 



1:0. En pä alla sidor sluten såpbubla antager samma form, 

 som om den innehöUe en vätska utan tyngd. 



2:0. En bubla, som sväfvar fri i luften, bildar en sfer. 

 Men om en del af bublan tvingas att adherera vid en fast yta 

 eller linie, gäller för den fria delen af bublan den lag, att me- 

 delkrökuingen i hvarje punkt är densamma, samt att denna krök- 



