170 



Om gradmätningen emellan Svartahafvet och 

 Isliafvet. — Af L. L. Lindelöf. 



(Meddeladt d. 3 Febr. 1862.) 



Mot slutet af förlidet år fick jag mig tillsänd frän Obser- 

 vatorium i Pulkova ett digert arbete in qvarto i tvä volymer, 

 hvardera innehållande nära 500 pag., med titel: „Arc du mé- 

 ridien entré le Danube et la mer glaciale, mesuré depuis 1816 

 jusqu'å 1855 sous la direction de Tenner, Hanstéen, Selander, 

 Struve; ouvrage redige par W. Struve. S:t Pétersbourg 1857 & 

 1860". Jag tillåter mig att för Societeten nämna några ord om 

 detta för vetenskapen högst vigtiga arbete af den äldre Struve. 



Det utgör, såsom titeln anger, en framställning af resul- 

 taterna af den rysk-svenska gradmätningen, den största som 

 hittills blifvit utförd. Denna gradmätning sträcker sig frän Do- 

 naus mynning i Svartahafvet till Hammerfest vid Ishafvet och 

 omfattar sålunda en latitudsbåge af 25^ 20'; afståndet emellan 

 de yttersta punkterna deraf utgör 270 svenska mil. Hvad hi- 

 storien om detta kolossala företag beträffar, till hvars utförande 

 40 års oafbrutet arbete erfordrats (1816 — 1855), vill jag blott 

 i allmänhet omnämna, att ett stort antal astronomer, dels ryska, 

 dels finska, svenska och norska, dervid medverkat. Mätningen 

 i södra Ryssland verkställdes under gen. Tenners ledning, i 

 Östersjöprovinserna och Finland under Struves, inom den sven- 

 ska och norska Lappmarken under Selanders och Hanstéens 

 ledning. Bågen emellan Donau och Finska viken uppmättes re- 

 dan 1816 — 30; arbetena i Finland verkställdes emellan 1830 — 44; 

 tiden från sistnämnde är till 1855 upptages hufvudsakligen af 

 den svensk-norska gradmätningen. 



Hvad särskildt arbetena i Finland beträffar, begyntes de 

 1830 af tre generalstabs officerare Rosenius, Oberg och Mel an 

 och fortsattes efter Rosenii död 1831 af de båda sistnämnde till 

 1835. Från denna tid till 1844 var det Woldstedt, som med 

 biträde af några landtmätare. utförde den återstående större 



