171 



delen af den finska gradmätningen. I den Lappländska grad- 

 mätningen åter bar Lindhagen haft en väsendtlig del. 



Ändamålet med denna, likasom med alla andra gradmät- 

 ningar, var att finna afståndet mellan tvenne från hvarandra så 

 långt aflägsna punkter som möjligt på jordytan, hvilka punkters 

 geografiska läge genom astronomiska observationer bestämdes, 

 for att deraf bärleda jordens form och storlek. Att i verklig- 

 heten direkte uppmäta afståndet emellan de yttersta punkterna 

 vore i de flesta fall omöjligt, hvarföre man måste söka uppnå 

 målet på en omväg. Till den ändan förbindas de båda änd- 

 punkterna genom ett nät af trianglar, af hvilka två och två ha 

 en sida gemensam. Har man engång mätt vinklarne i alla dessa 

 trianglar samt en enda sida eller bas, hvilken som helst, kunna 

 deraf genom trigonometrisk räkning, de öfriga sidorna ej blott 

 i den första triangeln, utan i alla de följande successivt bärledas 

 och slutligen äfven afståndet emellan ändpunkterna bestämmas. 

 Men ehuru det således vore nog att uppmäta blott en bas , eme- 

 dan allt det öfriga sedan kan finnas genom den vida beqvämare 

 vinkelmätningen, har man dock, till vinnande af kontroll och 

 större noggrannhet, föredragit att mäta flere baser i skilda de- 

 lar af triangelnätet. Sålunda har man vid den rysk-svenska 

 gradmätningen uppmätt 10 baser, af hvilka 6 falla inom Ryss- 

 land, 2 inom Finland (Elimä och Uleåborg), samt 2 inom Sve- 

 rige och Norge (Öfver-Torneå och Alten). 



Det är isynnerhet denna del af gradmätningen, eller mät- 

 ningen af baserna, som är mycket omständlig och erfordrar den 

 största grad af noggrannhet. Den verkställes medelst jernstän- 

 ger som placeras efter hvarandra i samma riktning. Längden 

 af dessa stänger måste vara med största omsorg bestämd ända 

 på xöHö ^^^^^ 0^^ deras kontakt observeras med mikroskop. 

 Äfven på stängernas möjliga lutning mot horisonten samt deras 

 temperatur måste afseeude fästas, hvarföre vid stängerna, som 

 inneslutas i trädhylsor och omgifvas med bomull , finnes anbragta 

 vattpass och termometer. Genom ändamålsenliga apparater och 

 metoder har denna operation ernått en verkligen förvånande 

 grad af noggrannhet. Då t. ex. Lindhagen och Selander tvenne 

 gånger uppmätte samma bas vid Öfver-Torneå, af omkring 3 



