173 



marken, vid hvilken räkning jag hade tillfälle att biträda honom. 

 Detta arbete, som för en ensam person var outförbart, emedan 

 det nästan ej vore möjligt att under en sä vidlyftig kalkyl ej 

 begå ett enda fel, sysselsatte oss oafbrutet i 3 månaders tid. 

 En väsendtlig del af detta arbete utgjordes af bildandet och 

 upplösandet af ett system eqvationer af första graden, inne- 

 hållande icke mindre än 36 equationer med lika många obe- 

 kanta, samt ett annat system med 17 eqvationer. Framställ- 

 ningen af denna kalkyl ingår äfven i Struves verk. 



Hela bågen emellan Donau och Ishafvet har Struve af- 

 delat i 12 delar, skilda från hvarandra genom punkter, hvilkas 

 geografiska lägen blifvit med stor noggrannhet bestämda. Hufvud- 

 resultatet af hela arbetet innefattas i en tableau, utvisande af- 

 ståudet i toiser emellan dessa punkter. Deraf framgår afståndet 

 emellan de yttersta paralellerna 1,447,787 toiser med ett sanno- 

 likt fel af endast 6 toiser. Tänkte man sig gradmätningen ut- 

 sträckt kring hela jorden med samma noggrannhet, skulle deraf 

 följa pä hela jordens omkrets ett sannolikt fel af Yi^ verst, 

 ett resultat som väl måste anses tillfredsställande. 



De definitiva värdena för jordens eqvatorialradie och af- 

 plattning har Struve i detta arbete icke meddelat. Jag erinrar 

 mig af honom hafva hört, att den ryska gradmätningen leder 

 till en litet större afplattning än den hittills efter Bessel an- 

 tagna, eller till ^^-g i stället för ^i^. Struves afsigt hade varit 

 att utveckla dessa och andra resultater i en tredje tom; men 

 hans för några är sedan inträffade svåra sjukdom har förmått 

 honom att afstä från denna sin föresatts och att publicera sitt 

 arbete i det skick det nu har. 



