179 



hemta de nordosteuropeiska och siberiska näfverruUorna och 

 drifveden till Spetsbergen under en del af året, vinter och vår, 

 medan hvaiye sommar och höst Golfen skulle rycka fram norrut 

 några breddgrader, som det enligt Maurys bekanta „Physical 

 Geography of the Sea" vid Newfoundland lärer vara iakttaget, att 

 Golfen här rycker 5 — 6 breddgrader nordligare under September 

 månaden. Det är åtskilliga iakttagelser af mig gjorda, som sy- 

 nas antyda, att Golfen icke hela året tyckes gå så högt mot norr 

 som sommar och höst. Mera härom en annan gång. 



Man har påstått, att jorden vore frusen på Spetsbergen 

 ofanteligen djupt, så att inga källor der kunna finnas. Att det 

 är sannolika förhållandet i det inre landet, der ett snöhaf af 

 öfantelig mäktighet gifver upphof åt en stor mängd i bafvet 

 fallande glacierer, är otvifvelaktigt, men lika visst är, att vid ku- 

 sten marken icke är frusen alltför djupt. Det finnes nemligen 

 öfverallt på kusten mer eller mindre högt belägna träsk med 

 sött vatten, hvilka aldrig bottenfrysa. Ett sådant i Kobbebay, 

 lat. 79*' 40', hade i Maj SVa ^^^^ tjock is och under den 3 fam- 

 nar vatten. Bottensatsen innehöll en hel massa lefvaude krusta- 

 ceer af copepodernas familj , samt diatomaceer och desmedia- 

 ceer. Temperaturen på bottuet var -|- 1 till 2" C., om jag ej 

 missminner mig. I September var detta träsk isfritt med var- 

 mare botten än yta. 



I en elf, som frän ett dylikt träsk föll i bafvet vid Vide 

 bay (norra kusten), tog man en art lax. 



Mitt bref håller pä att växa utöfver det vanligas omfång, 

 men jag kan ej underlåta att nämna några ord om de två ve- 

 tenskaper, zoologi och botanik, hvilka det ålåg mig ensam att 

 på amiralskeppet Eolus sköta. 



Djurlifvet i hafvet deruppe är utomordentligt rikt. Det 

 är icke mängden af arter eller synnerlig mångfalld i former, 

 som är egendomlig för den arktiska faunan, utan det är den 

 utomordentliga rikedom på individer inom alla djurklasser, som 

 isynnerhet anslår forskaren. Jag erinrar blott derom, att under 

 ett helt sekel 10 — 80 fartyg årligen voro sysselsatta med fång- 

 sten af ett enda djur, Balaena mysticetus, innan det lyckades 

 att fullkomligt utrota detta herrliga djur vid Spetsbergens ku- 



